208 
nevezték, újabb időben igen általánossá kezd válni azon né¬ 
zet, hogy ezen fiatalabb Syenitek a legbensőbb öszefüggés- 
ben állanak a helyenként megjelenő Propylit telérekkel és 
igy tényleg csak eltávozásai lennének a szabályszerint leg- 
érczdusabb eruptív kőzeteknek. 
Ezen vulkáni termények ott, hol a nevezett vonalon 
felszínre kerülnek és érintkezésbe jöttek a mészkővel, azt 
elváltoztatták, a mely elváltozás, minőt például a mészszir- 
teken láthatni, a Vesuv régi féltöltésein szemlélhetőknek felel 
meg; a mészkő czukorszemcséjü márványnyá alakult át és 
gyakran egy önálló, főleg durva Gráuátsziklából álló érint¬ 
kezési övét alkotott. Ezen képződmények kíséretében azon 
bán a különféle érczelőjöveteleknek egész sorozata jelenik 
meg; vas-, réz-, ólom-, horgany , de arany-, ezüst-, telim*-, 
wismuth-, nickel- és egyebekre is találni. 
Kuczaina Szerbiában 1873. óta egy angol vállalat ke¬ 
zében van, mely annak kevés aranyát, továbbá az ólom 
és horganyt vezető érczeit nyersen Freybergeu adja el. 
Ezen nevezetes vonal menetét jelölik a Dunától éj¬ 
szakra Uj Moldova, hol valószínűleg Trajáu városa állott száz 
aknájával (centum putea Tacitus szerint), Szászka, Csiklova, 
Oravicza, Dognácska, Moravicza bányaközségek sokféle érez 
terményeikkel, melynek további folytatásába esnek Lippa 
mellett Petirs régi bányái. *) 
Valamivel keletnek a vonal egyenes éjszaki folytatá¬ 
sától feküsznek teljesen hasonló viszonyok között Rézbánya 
bányái. Itt ismétlődik ama különféle fajú eruptív kőzetek 
*) Ide vonatkozóké fölemlítjük, hogy C o 11 a ezen állításával 
szemben L ó c z y Lajos a „Földt. Közi “ 1876. évf. 284. és 285. lap¬ 
ján kimutatta, hogy a petirsi és milovai ércztelepek nem tekintendők 
a bánáti ércztelérek folytatásaiként, hanem hogy a petirsi tömzs azon 
tömeges D i o r i t legszélsőbb csúcsa, mely a kréta sediment övét dél¬ 
ről határolja, míg a milovai a kristályos palák területén vau és 
hogy ennek rézérezei nem kontakt képződésiiek, hanem impraegnátiók. S. 
