211 
A munka tárgyát azon körülbelül 5 □ mértíöldnyi terület 
képezi, mely egyrészt a Dunának Esztergomtól Szent-Endréig 
nyúló folyása, másrészt pedig a pilisi és szentléleki patakok 
határvonalai közé esik. A föladat természetéhez képest a 
munka két tőrészre oszlik, melyek elseje a vidék oro- és 
hydrographiai viszonyait tárgyalja s a földtanilag leírandó 
terület külső vonásait ismerteti meg az olvasóval. 
A szerző azon bevallott szándéka, hogy a vidék láto¬ 
gatójának tudományos vezérül szolgáljon a könyv, már ezen 
ezen első részben is nyilvánul s ezért a hegység dombo- 
zati viszonyainak leírása egyszersmind a hegycsúcsokra ve¬ 
zető utak, valamint a tájékozás végett fontos pontok kijelö¬ 
lésével jár. Ugyanezen czélra való tekintet hozta magával, 
hogy a másik főrészben a beosztás nem a geológiai képle¬ 
tek sorrendjéhez, hanem a helyrajzi viszonyok alapjához 
alkalmazkodik. Szent-Endrénél kezdve s éjszaknyugat felé 
haladra követi az olvasó a szerző tudományos kirándulásait 
a völgyekben, vízmosásokban feltárt rétegsorozatokat vizs¬ 
gálja, a felbukkanó trachytvállfajokkal megismerkedik, kö¬ 
vületeket gyűjt, melyek által a harmadkori lerakodványokat 
több emeletre oszthatja, megvizsgálja a felmerülő érdekesebb 
ásványokat és jegeczalakukat, végre a trachytképződmények 
szerkezetéből az egyes válfajok viszonylagos korát határozza 
meg és tufáik helyzetéből geológiai állásukra is tud követ¬ 
keztetni. A munka szövege közé igtatott számos ábra a 
nevezetesebb feltárások rétegfekvéseit, a négy kőnyomata 
tábla pedig a kőzetek górcsövi szerkezetét tünteti föl, mig 
az egész terület földtani képét egy nagy méretű, szinnyo 
matu tábla nyújtja. 
A szerző vizsgálatainak főeredményeként tekinthetjük 
a kijelölt területen előforduló trachytválfajoknak megkülön¬ 
böztetését és pontos leírását, valamint ezen kőzetek korbeli 
viszonyainak szorosabb meghatározását. 
A dunai Trachytok a neogen korszak szülöttjei, kitö- 
