231 
bánjai völgyig' a következő képződményeket jártam keresz- 
tül-kasul. Verespataktól a keletre fekvő területen húzódtam 
a Valié G-yogyului eredeténél és átkutattam annak képződ¬ 
ményeit kezdeténél a Búcsúm völgyén át Negrilarza és Ivo- 
rabia mellett egész a Valié Cserbului nyílásáig az Abrud- 
völgyben. 
Ezen terülelen belől, mely közel 25 négyszögmértföld 
nagyságú, két begyvonulatot kiilönböztetbetni meg és ugyan 
egy keletit, vagy az érczhegység tulajdonképeni szegélyét 
és egy nyugatit, vagyis az éfczvezető begyvonulatot. 
Az elsőt, melynek főiránya DNy-tól ÉK-nek balad 
a székelykő, Pilis, Piaira Csáki, Piaira Kapri, Vurou Tur- 
kului és a Dimbu kiemelkedő pontjai jelölik éjszakról dél¬ 
nek és ormain mészkőképződmények vannak. 
E hegyvonulat alakja igen bonyolódott, mert jóllehet 
annak legmagasabb pontjai DNy-tól ÉK-nek húzódnak, még¬ 
sem alkotja az Aranyos és a Marosba ömlő vizek választó¬ 
ját, hanem keresztül szelve van mély szirthasadékban azon 
patakok által, melyek az érezbordó begyvonulatokból eredve, 
a felföldet ezen és a szegélybegység között nedvesítik. 
A szirtbasadékokból kilépő patakok mély völgyeket 
alkotnak, melyek koszura nyújtott hegyhátakkal egymástól 
elválasztva délkeleti lefolyást mutatnak és az itt fekvő 
helységek a hegyhátnak föl a magasig löszszel boritott déli 
lejtőin sok é3 jó bort termelnek. 
Jóllehet, ha a távol képét szemlélendő magasra má¬ 
szunk, a szegélyhegység tarka zűrét mutatja minden irány¬ 
ban a mészkúpoknak, mégis minden jó térképből — a 
menyire ezt a természetben is csekélyebb távolokban kive¬ 
hetni — látható, hogy a sok kúp bizonyos sorok szerint 
