309 — 
Az urvölgyi bányászathoz. 
Pécli Antaltól. 
(Bemutatva a magy. föleit, társ. f. é. novemb. hú 7-én tart. szakiilésén) 
(Egy ábrával.) 
Az urvölgyi telérek keselykőben és csillámpalában for¬ 
dulnak elő; a keselykő a csillámpalán fekszik, a keselykö- 
vön pedig triaszmész. 
A vállapok ezen bárom kőzet között igen lapos dő¬ 
léssel bírnak, a telérek átmennek a keselykőből a csillám¬ 
palába, de nem a mészkőbe, úgy hogy biztosan lehet állí¬ 
tani, hogy a telérek a mészkő lerakodása előtt képződtek. 
A telérek éjszaki csapásuk irányában mintegy 3000 ölnyi 
hosszúságban föl vannak tárva és mi vehettek ; a teléreken 
igen sok vetődés észlelhető, melyek közül némelyek a telér 
csapásával párhuzamosak s velők egykoruak lehetnek (?) 
mert érczesek és a mészkőbe nem hatolnak , némelyek azonban 
meddők, a telérek csapásával keresztben állanak s a mész¬ 
követ is elmozdították helyéből, ezek tehát minden esetre 
újabb korúak. 
A hegység említett három kőzete ritkán érintkezik 
közvetlenül egymással, rendesen bizonyos elmállott, vörös 
színű, palás szerkezetű agyag, melyet Úrvölgyön általában 
vörös palának neveznek, fekszik a két különnemű kőzet 
közt, különböző, néha 5-—6 ölig is terjedő vastagságban. 
Az említett ujabbkori vetők tölteléke is ilyen vörös pala. 
Az úrvölgyi bányamivelés déli része (1. az ábrát) már 
igen régóta el van hagyva ; ezen déli rész szélén három 
vörös pala-telep van a régi térképeken megjelölve, melyek 
közöl kettő nem nagy jelentőségű vetéseket okoz a telére¬ 
ken; a harmadik, legdélibb fekvésű azonbau teljesen el¬ 
vágja a teléreket, melyek egészen odáig érczesek voltak, 
