359 
völgyben Galacz mellett Zalathnától délkeletnek, hol mind¬ 
járt a bemenetnél egy szép csoportban áll elénk. 
Bizonyos tehát, hogy a keleti szirtsor Zalathnánál nem 
szakittatik meg, mint ezl egyes szerzők állítják, hanem hogy 
e helytől keletnek saját irányában folytatódik mint valódi 
szírt és Cseh, Erdőfalva, Bakonya és Mádánál önálló szikla¬ 
darabban megjelenik, mint ez a Fr. v. Hauer-féle átnézeti 
térképen Posepny újabb közleményei nyomán helyesebben 
van közölve, mint Erdély geológiai átnézeti térképén. 
Mivel a paláontologiai érvek a kiterjedt homokkőterű- 
leten rendkívül érezhetően hiányoznak és mivel ezáltal az 
itt dolgozó geolog gyakran tanácsnélküli helyzetbe jut, le¬ 
gyen szabad még nehány észleleteket felsorolnom , melyek 
bár látszólag nem bírnak szigorúan tudományos értékkel, 
de mégis iránypontokul szolgálhatnak, a melyeket Erdély 
Kárpátjaiban az évek során át véghezvitt kutatásaim kö¬ 
zött gyiijtvén , analóg szemléletekre és zárkövetkeztetésekre 
jogosítanak. 
Geológiai utazásaim közben Verespataktól, a Kirnikeu 
át a Ruszinoszu, Gergeleu, Vursiu , Cicera és Murgea lábá¬ 
nál a homokkőterületen át a D tunatához jutva, mindenütt 
a homokkövet a keleti szegély homokkövével egyezőnek ta¬ 
láltam , részbui tinóm-, részben durvaszeműeknek és con- 
glomerátba átmenőleg, részint vörös, részint zöldes színben, 
majd levelesen és márgásan, részben szürkén — egész a 
legsötétebb színben fénylő graphitszerű rétegzési lapokkal. 
A Cerceu és Detunata Gola közötti úton egy egészen 
sajátságos homokkőre bukkantam, mely nekem azonnal is¬ 
merősnek tetszett az erdélyi kelet Kárpátokból, feltűnő az 
erősen fénylő, viztiszta, teljesen kiképződött kicsiny Kvarc- 
