361 
kristályok által, melyek a rétegezési lapok felületét sűrűn 
összeszoritva befödik, a homokkő egy tömött, teljesen kovás 
jáspisszerű kötőanyaggal bir, mely zöldes, zöldesszürke vagy 
szürke színű. 
A petrographiailag telje.-en egyező kelet-kárpáti ho¬ 
mokkőben , mely az ottani Caprotina-mész alatt van, mint 
azt a Székelyföldről szóló geológiai leirásombau bebizonyí¬ 
tottam, megjelölendő alsó neocom-köviiletek találtattak. 
Szintúgy ott a sötét graphitos válási lapu homokkő 
határozottan ugyanazon complexliez tartozik, ez tartalmazza 
a máramarosi gyémántokat. A kelet-erdélyi neocom-komok- 
kővel egy további analógiát azon gerinczen észlelhettem, 
mely a Detuuata gola előtt a Sziasza fele lejt, az ottani ho¬ 
mokkő zöldesszürke vagy sötétszürke, vékony márgabetele- 
pedésekkel bir, melyek közönségesen vékony márgarétegek- 
kel beboritvák. 
Mindezen jelek, leginkább pedig az, hogy én Sziasza 
és Izbita között a Ivorallt tartalmazó mészkőben Caproti- 
nákat találtam, oda utalnak, hogy Abrudbánya, Búcsúm és 
Verespatak homokköveinek legnagyobb részét az alsó Neo- 
comhoz tartozónak tekintsem. 
Az ezen területen a krétaképlethez sorolt mészköveket 
illetőleg, a legtöbbnyire szürke, néha szürkésbarnába átmenő 
színezeten kívül, a reáiitésnél vagy dörzsölésnél érezhető bi¬ 
tumenes szagot, mint jellemzőt említhetem meg , melyet az 
idősebb mészköveknél, főleg az itteni Tithonhoz tartozóknál 
szabály szerint nem észleltem. 
Újból visszatérek a Zalatlmától keletnek fekvő leirt 
szirtekhez, melyeknek mészképződményei a felső Tithonhoz 
tartoznak. 
