380 
homokkövek. E homokkövek társaságában továbbá szürke, 
csillámdús, homokos márgák vagy setétebb szin mellett 
gyakrabban csillám szintén szerepel. Ezen magasabb lera¬ 
kodásnak rnárgás és meszes feleségeiben Böckh nr kövülete¬ 
ket is talált meg. így nevezetesen a Porana Calka mellett, 
a Biger keleti lejtőjében, hol egy setétszinü, homokos mész¬ 
kőben, melyben kis Ostracodák mutatkoztak, többek közt a 
T e r e b r. grestenensis Suess gyakrabban található. 
Ugyanazon kőzetek, melyekben a Terebratula greste¬ 
nensis mutatkozik, még pedig magával ezen utóbbi fajjal 
egy és ugyanazon kőzetpéldányban, a S p i ri f e r i n á r o s t r at a 
Schl. sp. is előfordul, még pedig Böckh ur szerint szintoly 
alakban és nagyságban a minőben megismerteti Suess tanár 
ur ezen fajt a Pechgraben G-resteni rétegeiből. (Brach. d. 
Kössener Schichten Taf. II. Fig. 8.) 
Az itt a Biger és Tilva Calka keleti lejtőjéből megis¬ 
mertetett gresteni homokkövekhez hasonló homokkövek a 
Bigéitől ÉNy-ra fekvő Jidovinka nyugati lejtőjén, közvetlenül a 
kristályos palákra települve ismét képviselvék s ez utóbbi 
ponton szénnjomok is figyelhetők. Itt a Jidovinka nyugati 
lejtőjén, de már magasabb szintájban, mint az említett ho¬ 
mokkövek, csillámtartalmú homokos-márgás kőzetben az 
A mm. marg arita tus-t lelte, a közép liasz jelenléte tehát 
kétségkivüli. A közép liaszi kőzet itt olykor sajátságos, mint¬ 
egy tuffos anyag behintését eláruló kinézést is nyer. 
A fentebb idézett liaszkorbeli lerakodások nyugatiabb 
vonulatjában, a gresteni vagy közép-liaszi rétegek felett 
többnyire szürke, ritkábban azonban vöröses vagy sárgás- 
szinü, fehér mészpáterekkel biró mészkő települ. 
Ezen mészkő gyakran bitumenes és vastag padokban 
vagy pedig tiszta rétegrészszel épen nem biró meredek fa¬ 
lakban lép elénk. Faunáját főleg brackiopodák képezik s 
a Berzaszkai völgy felső része szorosait túlnyomólag ezen 
