384 
Tagadhatatlan, hogy az Itt tárgyalt lerakodások fau¬ 
nájuk jellegében némileg congeria-emeletiinkre irányozzák 
figyelmünket, de Böckh ur azt véli, hogy a szóban forgó 
harmadkorbeli rétegek idősebb neogen korral bírnak mint 
congeria-rétegeink, t. i. az Almás harmadkorbeli rétegeinek 
mélyebb részében több ponton rhyholittuft'át talált betele¬ 
pülve s arra figyelmeztet, hogy a fellépő szén minősége 
szintén inkább idősb neogen korbeli lerakodásokra utal. 
Ezen figyeletek összhangzásban állanának avval, mit 
Hauer F. mond az Almái harmadkorbeli lerakodásaira 
vonatkozólag, bogy ezek Schlönbach vizsgá'ásai szerint ma- 
rin-emeletiinkhez látszanak tartozni. 
Az imént tárgyalt lerakodáson Bosovics és Prilipez 
közt durva laza kavicslerakodás következik, melyben az 
egyes gördült darabok olykor sőt fej nagyságúak. E durva 
kavics anyagát Kvarcz, valamint egyéb a környező alaphegy¬ 
ségekből származó kőzetek képezik. Olykor barnás-sárgás, 
homokos-agyagos anyaggal vegyülve lép fel, mely homokos 
agyag több ponton a kavics felett is települ. Böckh ur a 
durva kavicsot a homokos agyaggal együtt az alatta fekvő 
csoporthói elktilönitendőnek véli s diluviálisnak hajlandó 
tekinteni. 
A Harnick völgy egy pontján t. i. a durvább kavicsot 
tartalmazó homokos-agyagos anyagban Böckh ur egy bár 
már nagyon mállóit, de azért még tisztán felismerhető Ele- 
phas agyar töredékét lelte s igy tehát nem kételkedhető, 
hogy az Almás medenczében az előbb megismertetett édes¬ 
vízi neogen rétegeknél még fiatalabb lerakodá ok is kép- 
viselvék. 
Zárul legyen még felemlítve, miszerint mind a Minis 
völgyében, mind pedig a Bánia mellett húzódó Vale mare¬ 
ben több ponton durva hömpölyükből álló csekély kavics 
lerakodásokra akadunk, melyek több méternyi magasságban 
a patakok vize felett, olykor még tisztán kivehető kis lejt- 
