386 
neczi hegy alján föltárt kőbányákban következőképen mutat¬ 
koznak. 
Közvetetlenül a föliiletes márgás agyag alatt vastagabb 
homókkőpad következik, mely telve van növénylenyoma¬ 
tokkal ; ezek a fossil maradványok azonban oly rósz meg¬ 
tartási állapotban vannak, hogy minden szorgosabb tanul¬ 
mányozásuk hasztalan volna. — Ezé 1 homokkő alatt kö¬ 
vetkeznek vastag mészkőpadok, váltakozva vékonyabb vö¬ 
röses márgás agyag, meszes márga, valamint homokos köz- 
fekvetekkel. Az említett vörösös márgás közfekvetekben ki¬ 
sebb nagyobb gumók, valamint lapos, szilárd fekvetek figyel¬ 
hetők, melyek kizárólag Nulliporákból állnak. Ha azonban 
ama homokos köziek veteket közelebbről nézzük, akkor 
látjuk, hogy ezek is kiválókig szerves maradványokból álla¬ 
nak és pedig foraminiferák héjacskáiból, melyek közül az 
Amphistegina Haueri az uralkodó. A tömött meszes márga 
közfekvetek nem mutatnak semmiféle organicus maradvá¬ 
nyokat, holott a szilárd, vastag kékes mészkőpadok szintén 
kiválólag puhány állatok maradványaiból alkotvák. 
Ezen rétegek mind concordans, az az egyenlő fekvés¬ 
sel bírnak, csapásirányuk nyugatéjszaknyugati, diilésiik na¬ 
gyon csekély (10°) és dél-délnyugati. 
Az e rétegekben lelt palaeontologíai maradványok sze¬ 
rint tehát a fiatalabb mediterrán-emeletbe és pedig mint ten¬ 
gerparti lerakodások sorozandók. 
A Hauer-féle átnézeti földtani térképen, a Muraközt áb¬ 
rázoló vidéken ezen a mediterrán emelethez tartozó lerako¬ 
dások nincsenek kijelölve s igy tehát valószínű, hogy eddig 
itt ezen emeletet nem ismerték, vagy pedig tévesen a sar- 
mata-rétegekhez számították, mint ezt az idézett térkép mu¬ 
tatja. 
Matyasovszky urnák azonban az egész Muraközben nem 
sikerült egyetlen egy lerakodásra akadni, mely a sarmat- 
emeletet jellemző faunát tartalmazott volna. 
