395 
A csillámpala túlnyomókig fagyagos kiképződé,sfí, úgy hogy 
nagyrészt talkcsillámpalának lehet elnevezni. Alárendelten 
chloritos-amphibólos betelepüléseket mutat. Több helyt gra- 
phitos közfekvetek észlelhetők benne, melyek jelentéktelen 
voltuknál fogva persze eredménytelenül, bányászati kutatá¬ 
sokra csábítottak. Az u. n. „lvrie Riegel“ csúcsán (a Rozália- 
kápolnától É-ra) gránátot tartalmaz az itt jellegesen kiképző¬ 
dött csillámpala. 
A gneisz, alárendelt mérvben protogingneisz, a fagya¬ 
gos csillámpalával váltakozva lép fel, ez utóbbi átmenetet 
képezvén. Falkpala-közfekvetek, különösen a Rozália-kápolna 
közelében, gyakoriak a gneiszban. 
Közvetlenül a csillámpalára települve, egyes csúcsokat 
vagy óriási rögöket képezve, Kvarczit és dolomitos mészkő 
mutatkozik. A Kvarczit, Kvarczpala és Kvarczbrecciák a „Kogl 
Berg“ és „Hóhér Stein“ csúcsait, Rétfalva mellett képezik. 
A többnyire dolomitos mészkő, szintén a palára feltett csú¬ 
csokat képezve, vagy általában a palára települve Fraknó- 
váralja s Rétfalu környékén lép fel. A hol tisztább a mészkő, 
mint Újtelken, ott kőbányákban fejtik s égetik. A mi ez 
utóbbi képződmények földtani korát illeti, erre nézve szer¬ 
ves maradványok tökéletes hiánya miatt semmi biztosat nem 
lehet mondani. Czjzek a grauvakkeliez számította azokat s 
ennek alapján Haner átnézetes térképén is a silurban szere¬ 
pelnek. A fentebb mondottakból anyi kitűnik, hogy a kris¬ 
tályos paláknál fiatalabbak. 
A palahegység keleti szélén, az idézett helységek által 
jelölt határvonalon túl, durva, néha óriási nagy görélyeket, 
valamint ostrea-töredéket mutató kavics, itt-ott conglomerát 
áll előttünk. E képződés, mely közvetlenül az alaphegységre 
települ, az alacsonyabb tájon fellépő, szintén ostreát, de 
egyéb kövületeket is tartalmazó agyag s márgával együtt a 
palahegységet kiséri s igy éjszak felé Sóskútig követhető. 
A „Hoch\vald“ felé félvezető úton e kavicsot szármátréte- 
