51 
melyeknek faunáját Hofmann ur a „buda-kovácsii hegység’ 14 czimü 
értekezésében ismertette, összehasonlítjuk a kérdéses rétegcsoportokkal. 
Egyik, két év előtt Budakeszire tett kirándulás alkalmával a 
helytálló márgarétegek között találtam egyet, mely nagyobb mennyi¬ 
ségben tartalmaz Lucina concen tri eát. Ebben a rétegben nagy 
mennyiségben a már Hofmann ur által említett milliolideák fordul¬ 
nak elő. 
A finomcsiszolatok fényképei pedig első tekintetre határozott 
különbséget mutatnak, melynélfogva mindjárt észreveszszük, hogy egé¬ 
szen eltérő kőzetekkel van dolgunk. Ugyanis csaknem valamennyi 
csiszolatou látunk szivacsféle testecskéket, melyek teljesen hiáuyzanak 
a fentebb tárgyalt nummulitkőzetekbeu és budai márgában. A górcső 
alatt látunk roppant nagy mennyiségben milliolideákat, melyek az imént 
említett kőzetekben csak igen ritkán fordulnak elő, s a többi parányi 
szerves testecskék közül egyik sem juttatja eszünkbe a budai márga 
vagy a nummulitmészkőben előfordulóknak valamelyikét. 
Ugyanazon helyen találtam egy mészkődarabot, mely nagyobb 
mennyiségben Mytilust tartalmaz. Ez a mészkődarab kétségen kívül 
az imént említett márga közelében fordul elő, de nagy omlás elfedte 
az egész helyet, úgy hogy azon réteget, melyből a kérdéses mészkő 
származott, nem találtam. Ez a mészkő kétségen kívül szintén a kér¬ 
déses eocenmárga rétegcsoportjába tartozik. Ugyanis a mészkő csiszo- 
latainak fényképei sok kagylóátmetszetet mutatnak, de már szabad 
szemmel is lehet oly testecskéket kivenni, melyek a budai márgában 
és a nummulitmészkőben soha sem fordulnak elő. 
Ezen testecskék átmetszetei háromfélék, azaz korong, harang és 
pálczika alakúak. 
A korongalaku átmetszetek több egymást körülfogó körből álla¬ 
nak, melyeknek közei sugaras vonalak által kamrákra vannak osztva. 
Minthogy ezen átmetszetek mindig koraiaknak, feltehető, hogy a tes¬ 
tecske, melyből ezen átmetszetek származnak, tekealakn s ezen esetben 
több egymásba helyezett sphaeroidból áll. Ezen átmetszetek radiola- 
riákra emlékeztetnek. 
A kúpalaku átmetszetek falaiban észrevenni üregeket, melyek, 
úgy látszik, kifelé szétágaznak. Ezek nagyon emlékeztetnek dactylopo- 
rideákra, melyek a párisi „eocen rétegekben gyakran fordulnak elő. 
A pálczika alakú átmetszetek reczés szerkezetet mutatnak, mint 
milyennel az orbitulitesek bírnak. 
Ezen testecskéken kívül, melyeket a csiszolatok fényképein szabad 
szemmel vagy közönséges nagyi tó üveggel jól ki lehet venni, a mészkő 
tömege roppant nagy mennyiségben milliolideákat tartalmaz. Igen rit- 
