15 
jón be, kivételes, s ilyen kivételes körülménynek színhelye a Mihály- 
tárnán a Korodatelér fediije, hol a calcitanyag mint a successio leg- 
ujahh nyilvánulása nagy mennyiségben jelent meg, s beburkolta mind¬ 
azt, mi az előbbi képződési szakokból fenmaradt, és igy előbb bevonta 
a l'eliiletet képező barnapátot és amethystquarcot, és utóbb ezek anyagát 
többé-kevésbbé eltolta, s az igy keletkezett űrt is részben vagy egész¬ 
ben kitöltötte. Ezen alkalommal jöttek létre a szóban levő csiuos calcit- 
pseudomorpbosák, melyeken az ametbystquarc kristály-képződésének 
sajátságai többé-kevésbbé visszatükröződnek. 
Azok között, melyek még a telérkőzetkez vannak nőve, látni a 
legkülönbözőbb irányuakat, és megegyeznek abban, hogy az oszlop alja 
felé az átmérő a legnagyobb s a vég felé vékonyabb. Néha a három 
oszloplapu vékony csúcs eléggé kivehető, mig más példánynál a 
lándzsa idomú és kevésbbé hajló lap látható. Olykor a véget, mintha 
él képezné, ez azon esetben lehet, ha a quarckristálynál két ellenlap 
a középponthoz közelebb jutván mint a többi, egymással élt képeztek. 
Némelyik ezen calcitpseudomorphosák közül üres, más részben, s 
ismét más egészen telve van szemcsés calcittal. Az üresek a legérdeke¬ 
sebbek, mert mutatják, hogy egy idegen anyag körül képződtek ki 
annak beburkolása és nem anyagának paramorph elváltozása által. A 
részben teltek azt mutatják, hogy az űrbe a calcitanyag egészen olyan 
kristályokból képződve, a minők a burkot alkotják, ott tódult be, 
a hol két quarckristály egymással érintkezett volt, és soha nem az egy¬ 
séges quarcegyén éleinek vonalán. Végre azok, a melyek egészen meg¬ 
teltek calcittal, eredetileg is nyitva voltak a kristály tetején vagy oldalán, 
és igy az anyag akadály nélkül behelyeződhetett; de annyi áll, hogy 
a külső burok és a belső töltelék között a határ itt sincs elmosódva, 
miből következik, hogy előbb képződött a burok, s azután a töltelék, hogy 
tehát a belső ásvány a calcit képezte buroktól anyagilag eltérő volt. 
Készben calcit által bevont hosszú amethyst, melynek anyaga a 
caleitburok alatt részben eltolatott, ismeretes a János-aknából is, mi 
oda közel esik. 
A régibb irodalomban ezen pseudomorph képződmény említve nincs, 
a legújabb időben Ratk bonni egyetemi tanár ir róla*, ki 1877-ben 
Selmeczen lévén, az Akadémia gyűjteményében látott két példányt a 
régibb előjövetből, és egyet az újabból kapott Hrntsár jeles ásvány- és 
kőzetgyüjtőtől. Ezek burokpéldányok és Rath calcitpseudomorphosának 
tartja aragonit után hasonlólag az urvölgyi paramorpkosához, a kü¬ 
lönbség az, hogy nem a véglap oP által végződik, hanem egy hegyes bra- 
* Sitzungsberichte dér Niederrheinischen Gesellschaft in Bonn. 1878. 18. Feb¬ 
ruár. 20. lap 
