12 
Calcitpseudomorphosa Mihálytárnából Selmeczen. 
Dr. Szabó Józseftől. 
(Előadatott a m. földt. társulat szakülésén 1880. febr. 4-én.) 
Újabb időben Selmeczen igen szép és érdekes calcitpseudomor- 
phosák fordulnak elő a Mihálytárnán, melyek első tekintetre emlékez¬ 
tetnek v az urvölgyi calcitparaphormosára aragonit, után. 
Találtatnak a Mihályakna 8-ik szintjén, az aknagárdtól le vagy 
360 méter mélységben, és az aknától még van 170 méter szintes távban 
a Korodateléren, melynek vastagsága ott vagy 6 méter. A hely a 
telérnek inkább a fediije felé van, mig a íeküje felé a telér quarcos, s itt 
jön elő azon fehér quarcit is, melyben a fényes lapu galenithexaederek 
vannak elhelyeződve, s melylyel a selmeezi sokféle előj övét vagy 
10 évvel azelőtt egy uj s igen tetszetőssel szaporodott, de a mely 
csak csekély helyre volt lokalizálődva. A telér calcitment része és ezen 
calcitpseudomorphosa előjövete között a távolság Wiesner ur közlése 
szerint vagy 2 méter. 
Leírás. A mihálytárnai calcitpseudomorphosa példányok nagy 
változatosságot árulnak el úgy az alak mint a nagyságra nézve. Az 
alaknál legfeltűnőbb a hexagon oszlop, melyet azonban soha nem határol 
a felső végen a oP véglap, hanem vagy valami befejezetlen teteje van, 
vagy a főtengelyhez különféle módon hajló lapokban végződik. 
A legjellemzőbb példányok egy vékonyfalú hófehér s szemre igen 
csinos burkot képeznek, mely calcitkristályhalmazból áll, s daczára, 
hogy vastagsága 1—2 milliméter, feltűnően szilárd. A burkot alkotó 
calcitkristályokon, egyenkiut véve, kivenni mint uralkodó alakot, egy 
hosszú skalen oedert, R3, melynek tetején egy tompa — 1 / 2 R rhomboeder 
ül. A kristályokon a skalenoederlapok igen élénk üvegfényt mutatnak, a 
rhomboederlapok kevésbé fénylenek. A burok külső és belső határán a 
kristályok csaknem egyenlő módon állanak ki. 
A pseudomorphok megítélésénél az előjövési körülmények képez¬ 
vén az alapot, vegyünk elő olyan példányokat, melyek még eredeti 
helyükön vannak. Telérürben képződnek ki, hol a legújabb, legkülsőbb 
burkot képezik. A Korodatelér anyagának paragenetikai viszonyai a 
Mihály tárna kérdéses helyén igy állapítható meg: legelőször képződött 
quarcit és ebbe zárva érczek (galenit, chalcopyrit, sphalerit). A quarc 
ezen képződménynek külsején fennőtt kristálycsoportokban végződik, 
melyek oszlopának tetején három fényes rhomboederlap ül. Ezen kép¬ 
letre következik barnapát vagy helyenkint dolomit, mely szintén fennőtt 
rhomboederes csoportokban vonja be az első stádium képződményét. 
A harmadik stádiumban újból quarc képződött, de eltérőleg az első 
