6 
Augusztus 2-án a G ártérnek hossza 320 méter, legnagyobb szé¬ 
lessége 210 és a legkisebb 88, tehát körülbelül 47,680 négyszögméter 
nagy volt. 
Az F ártérnek hossza pedig 195 méter és szélesége 9 mét. volt, 
tehát 1755 négyszögméter területtel bírt. 
Augustus 7-én a kút körül 30 mét. távolságban Takách ur az 1. 
2. 3-al jelzett helyeken ásatásokat kísértetett meg, s csak a 115 cmt. 
mélységben talált talajvizet; 60 mét. távolságban pedig 112 cmt. mély¬ 
ségben, mig a 4-ik pontnál az E ártértől 30 méternyire már 50 cmt. 
mélységben talajvíz bugyogott fel. 
Augustus 8-án a környéken lejtméréseket tevén, Takách ur követ¬ 
kező eredményre jutott: 
A májusban megszűnt esőzések óta az F árterületen, mely a kiü¬ 
tni egyenes összeköttetésben volt, az árvíz 92 centiméternyit, az E ár¬ 
téren, melynek lefolyása nem volt, csak 40 centiméternyit, s Kaláz köz¬ 
ség alatt, a kúttól mintegy 3000 méternyire fekvő árterületen csak 36 
centiméternyit apadt. 
Hosszabb várakozás után tapasztalván, hogy az E ártéren a viz, 
az elpárolgás által, naponként csak alig 1 / 2 centiméternyit apad, ennek 
folytán augustus 25-én Takách ur az x, x, x átmetszések által ezen ár¬ 
területről a vizet a kútba vezette be. 
A legnagyobb vízmagasság 21 cmt. volt akkor az E ártéren, melynek 
közép hossza 310, közép szélessége pedig 280 méter volt, mely 
tehát köriil-bclül 86,800 □ méter területtel bírt. Ebből a vizet részint 
áteresztés, részint szivattyúzás által a D, A , B, G árkokon a kútba 
eresztvén, a víztömeg augustus 30-án már teljesen elenyészett. Mig a 
feljebb érintett Kaláz község melletti ártéren a viz most is oly nagy 
mennnyiségü, hogy Takách ur bizton véli állíthatni, miszerint az év vé¬ 
géig el sem fog apadni. 
Az előadottakból kitűnik, hogy a dolgok akkori állásához képest 
a kísérletet teljes siker koronázta. 
Most a hirtelen beállott hóolvadás után, mely ismét nagyobb viz- 
gyiilemlésekre adott alkalmat, tudni óhajtottam, milyen szolgálatot tesz 
a lecsapoló kút ezen uj víztömegekkel szemben. 
Ez iránt tett kérdésemre az uradalmi főtiszt Takách úrtól f. hó 
4-éről keltezett levélben a következő szives választ nyertem: 
„Miután az elárasztott terület kiszárittatott, egész az ősz végéig 
nem állott be oly mérvű csapadék, melynek folytán a kút működése 
igénybe vétetett volna, ennél fogva további észleléseket nem tehettem, 
magában a hátban folyton viz állott, mely a nagy hidegben befagyott.' 1 
„Mikor a viz eltűnt földjeinkről, azt mondták, hogy ezt inkább a nap 
