107 
Segédeszköz ;i kristálytan cl cmonst r á 1 ó tani t á s á n á I. 
Hogy a kristálytan tanításánál mennyire fontos sőt nélkülözhetlen a demostráló út, 
azt bizonyítanunk fölösleges, czélszerünek véljük azért röviden megismertetni F. J. 
P. van Calk e r készülékét, melyet ő a kristálytan szerkesztő demonstrálásánál ré¬ 
gibb idők óta sikeresen használ (Grothféle Zeitschr. für Kryst. etc. IV. kötet) és a 
mely egyformán előnyös az előadóra nézve úgy, mint a hallgatóság szempontjából. 
A készülék homályosra súrolt üvegtáblából áll, mely fakeretbe úgy van foglalva, 
hogy ennek hátsó felén egy fa-lapot forgók (charnierok) segélyével tetszés szerint föl¬ 
nyitni, vagy becsukni lehet. Az üveglap nagysága tetszőleges, a hallgatók számához 
és az előadási teremhez mérve kisebb, nagyobb; nagyobb auditóriumok részére 110 
és 105 cm. méretekkel. Az egész, mint egy tábla, alkalmas állóra jő és használata 
a következőben áll. Legczélszerübben vastag fekete papirosra fehér vagy színes 
krétával rajzoljuk a bemutatni kívánt alakot és e papirost az üveglap mögé he¬ 
lyezve, a hátsó fa-lap bezárása után — mely alkalommal az az üveghez lesz szorítva 
— a rajz a homályos üvegen át teljes tisztán és élesen látható. így pl. ha egy ten¬ 
gely kereszt helyesen szerkesztett távlati képét helyezzük az üveglap mögé, a kí¬ 
vánt kristályalakot az üveglapon át erre gyorsan és helyesen rajzolhatjuk; teljes ala¬ 
kok származtatását gyorsan és jól mutathatjuk, egyszerű alakokat combinatiókká 
egészíthetünk, viszont összerótt alakokat az alapalakra könnyű és jól érthető mó¬ 
don visszavezetni lehet. Hasonló készülékek egyébként boncztani előadásoknál is 
már régóta használatban vannak 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
A magyarhoni földtani társulat szaküléseinek jegyzőkönyvi kivonatai. 
V. 1880. évi május hó 5-én. 
1. Bernáth József ásványvizi közleménye az e r d é 1 y i k o n y h ásó 
vizekre vonatkozott. E vizeket 1873-ban hatóságilag pontos és részletes számlálás 
alá vették, melyből kiderült, hogy Erdély 254 községben G50 sósvizforrással és 375 
sókibuvással bir. E községek (és konyhasóforrások is) nagyobbára szomszédosak — 
csak a Kis- és Nagy-Küküllőmegyében levők vannak szétszórva — és a megyének 
bizonyos részében egymáshoz közel feleimnek. Különösen sűrűn vannak Besztercze- 
Naszód délnyugoti és Szolnok-Doboka délkeleti szögletében, Kolozs, Torda-A ranyos, 
Alsó-Fehér- és Szebenmegyének keleti felében, Fogaras északnyugoti mentén, végre 
Udvarhely és Maros-Torda nyugoti részén. 
2. II a 1 a v á t s Gyula értekezett a Gasteropodálc Conus családjáról és 
annhk a magyarhoni mediterránkor!! rétegekben előforduló alakjairól; előadó a jel- 
legesebb alakokat s az általa a szóban forgó Conus család egyes alakjai nak jellem¬ 
zésére készített csiszolatokat egyúttal bemutatta. 
