128 
vus és 8 túri, végül Bythiuia labiata, Pl a no rb is sp. a ff. 
traussilvanicus és eg'y szárazföldi csiga: Succinea n. sp. 
A Neumayr-féle Pisidium r u go su m szerző ur szerint a nyu- 
gatszlavoniai legfelső, a P. Clessini a felső és középső, a P. a e- 
quale pedig a középső Paludina-rétegekből (Vivip. notha-rétegek) 
származik. A V a 1 v a t a S u 1 e k i a u a B r ti s.-t — magán Brusina uron 
kivid, a ki azt Szlavónia és Horvátország némely pontjáról fölemlíti, dr. 
Nenmayr ur is idézi a nyugat-szlavóniai közép és felső Paludina- 
rétegekből. A Va 1 v. homalogyr á-t Brusina ur a dalmácziai Sziuj 
melletti gorucsicai pliocen édesvízi márgából említi. A két Vivipara 
alak Nenmayr ur szerint nyugati Szlavóniában az alsó Paludina-réte- 
gekre szorítkozik, nemkülönben az Unió atavus is, mely Moos- 
brunn mellett és különböző helyeken is előfordul a pontusi (congeria) 
emeletben. 
Az Unió Sturi-t ellenben Nenmayr csupán a legfelső nyu¬ 
gat-szlavóniai Paludina-rétegekből idézi. 
A Bythinia labiatá-t ez ideig csakis Arapatakról és Var- 
gyasról (Erdélyben) ismerték (Nenmayr)*; a Planorbis sp. a ff. 
traussilvanicus végre u j fajnak látszik; (a P. transilv. Nenmayr 
szerint Vargyas mellett s a szlavóniai Paludina-rétegek ben található). 
Ezen, a jelenben nem képviselt alakok közöl jellemzőknek azon 
lerakódásokra nézve, melyekben előfordulnak, főként Vivi párák s 
az U n i ó k is tekintendők, föltéve, hogy ez utóbbiakat — csak való¬ 
színűség szerint azonosíthatók lévén — itt egyáltalában komolyan te¬ 
kintetbe akarjuk venni. 
A Vivip aráknak közelebbről ugyan meg nem határozható 
maradványai elsőben Piispök-Ladánynál mutatkoznak (próbafúrás) 40'46 
m. mélységben, apró U n i o-töredékek Pisid, c f. C 1 e ss i n i-vel a II. 
túrásnak már 3612 m. mélységében jelentkeznek, tehát mindketten u. 
azon mélységben, ahol az I. és 11. fúrásnál a lignitnek első nyomai is 
láthatók. 
Határozottabb jelleget öltenek rétegeink 75—87 m. mélységben a 
Vivipara Neu m a y r i és S u e s s i k ö z é p a 1 a k j á nak, valamint 
a Vivipara Neumayri-nek (87 m.-ben) jelentkezése által. U. ezen 
mélységben mutatkoznak a jobban megtartott Unió-töredékek is, me¬ 
lyekről — jóllehet egyenesen nem azonosíthatók — mégis elmondhatni, 
hogy az U. atavus-nak jellegét viselik. Ezenkívül előfordulnak: Mé¬ 
la n o p s i s a c i c u 1 a r i s, Lithoglyphus f u scus és n a t i e o i- 
d e s, V a Ivat a S u 1 e k i a n a s h o m a I o g y r a, N e r i t i n a t r a n s- 
* Jahrbneh d, k. |<. geol. R. A. XXV, köt. 1875. 
