141 
(indulataira s már Beudant által s utána sokaktól pontosan észlelve 
és leírva lett. Kézipéldányainkon is ezen módosult ampáiból lemezeshez 
hajló rostos szövettel, selymes vagy viasznemü fény nyel bir s rendesen 
jóval lágyabb a vulkáni amphibolnál. Az oszloplapok szerinti hasadás¬ 
szöget épen ezen lemezesség és rostozottság miatt ritkán lehet megkapni 
és sohasem pontosan megmérni, de nagyfokú tompasága az augitétól 
könnyen megkülönböztethetővé teszi. Ezeken kiviil a kőzetben egész 
apró pyrit-szemcsék, gyakran rozsdásodva, bőven el vannak hintve, 
mellékesen pedig itt-ott kénsárga vagy csizzöld pistazit-részletek is fel¬ 
tűnnek. A pistazit világosan az alapanyagból képződöttnek látszik, 
mivel az ebből kiválóit plagioklast és amphibolt gyakran élesen körül¬ 
határolja a nélkül, hogy ezeken az átmenet nyoma látszanék. A pistazit- 
részleteken belül apró calcit-szemcsék soha sem hiányoznak és sósav¬ 
val megcseppentve, élénk pezsgés mindig elárulja jelenlétüket. Pyrit- 
szemcsék hol vannak a pistazitban, hol hiányzanak ; a pistazit-képző- 
dés tehát egészen független azoktól 
Ezen öregszemcsés változatoknak középtömöttségét 2-80-nak talál¬ 
tam, a mi kissé nagynak tűnhetnék fel, de tekiutetbe véve a bőven 
behintett pyritet, könnyen megérthető. 
Górcső alatt nézve ezen példányok vékony csiszolatait, a kö¬ 
vetkezőket észlelem. A viztiszta alapanyag keresztezett nikólok közt 
tökéletesen kristályos mozaiknak látszik, melyben erős nagyítás mellett 
az átalakult ampbibolnak igen tinómra elaprózott foszlányain és Bics¬ 
kéin kivid fekete opák foltok és pontok, hosszú viztiszta apatit-tűk ha- 
rántbasadékokkal, sokszor több egy sorban elrendezve — láthatók. A ki¬ 
válóit elegyrészek közt a plagioklas nem élesen határolt kristályos 
szemei igen jellemző rendes és sűrű ikersávokkal, többnyire világosan 
héjas szerkezettel szintén emlékeztet az úgynevezett zöldkövek plagiok- 
lasára. Az említett violáskékbe hajló sötétszürke legnagyobb kristály- 
szemek a csiszolatban is violaszinüen felhősek, néha oly sűrűn, hogy a 
poláriséit lény hatása sem látszik. Erős nagyításnál ezen felhős zavaro- 
dás igen sűrűn behintett, roppant apró légbuborékokra bomlik, melyek¬ 
nek fénytörési tüneményei előidézik azt a sajátságos sötét színezést, 
mely különben a plagioklas egyéb tulajdonságaiban nem okoz változást. 
A második főelegyrész, az átalakult ampáiból, sárgás-, vagy tű¬ 
vagy barnászöld, néha zöldesbarna szinü is, hosszában finomrostos s 
rendesen opák foltokkal és petyekkel tarkázott. Alsó nikol forgatásá¬ 
nál világos dichroismus látható fényelnyelés nélkül, keresztezett nikólok 
közt tarka interferentiaszinek tűnnek fel a rostozásnak megfelelőleg. 
Az uralkodó pyritszemcséken kívül elég magnetit is látható még; he¬ 
lyenként több van egy csomóban, rendesen vasrozsda által körülvéve. 
