134 
tudományokra szükség nincs, hanem lényegesen kívántatik meg a kris- 
tallographia, mineralogia, a cliemia és bizonyos részei a physikának, 
tehát egészen más köre a melléktudományoknak, mint az előbbi esetben. 
A vulkanolog tudománya oda megy ki. hogy a kőzetek anyagát ismerje, 
de nem chemiai szempontból azok quantitativ elemzésének perczentes 
számaiban, hanem az elemek azon csoportulásában, melyben individuali¬ 
zálódott alakot vettek tel, azaz azon ásványokban, melyekből valamely 
kőzet ha nem egészen, de legalább uralkodólag áll. Az öszetett kristá¬ 
lyos kőzetek : a gránit, syeuit, porphyr, trachyt, bazalt, a lávák egész 
sorozata stb. mind engednek bizonyos ásványokat megkülönböztetni s 
ezen ásványok hol ketteu, hol hárman, hol többen oly állandó társasá¬ 
got képeznek, hogy az ásvány-associatio megállapítása feladattá vált, 
melyet a petrographia (litliologia, kőzettan) mintegy alig 15 évvel ez¬ 
előtt megszíilemlett tudomány-ág tanít. 
A mi a stratigrapb-nak a paláontologia, az a vulkanolognak a 
petrographia. A paláontologia egy a fossil állat- s növényvilágra alkal¬ 
mazott biológia, a petrographia egy a geológiába bevezetett mineralo¬ 
gia ; és valamint a paláontologia kétfelé szolgál, ezt teszi a petrographia 
is; egyrészt illustrálja a geológiát, másrészt kibővíti a mineralogiát oly 
beható tárgyalásokkal, melyek nélkül az azelőtt szűkölködött. 
A petrographia, ez a még most is fejlődésben levő uj tudomány¬ 
szak, a kőzetet alkotó ásványok felismerésére csak ritkán érheti be 
azon ismejelekkel, melyekre az ásványtan támaszkodik. Az ásványtan, a 
mint eddig áll, a múzeumi gyűjteményekben szüleinlett meg, tárgyát ké¬ 
pezik az ásvány ország legdiszesebb terményei, a mint azokat a lehető¬ 
leg legszebb és legnagyobb kristályokban kiképződve találjuk. A kristá¬ 
lyos kőzeteket képező ásványok az esetek legtöbbjében ugyanazon isme¬ 
jelek segítségével nem határozhatók meg. A kőzetekben úgy kell venni 
az ásványokat, a mint vannak, olykor aprók, olykor elváltoztak az 
anyagban, olykor semmi körvonaluk nincs és a végeredmény az, hogy 
a pontosabb meghatározás a régi eljárás szerint nem ejthető meg. A 
mineralog, kihez a geolog fordul, nem esve kétségbe, a kristályos kőze¬ 
tek associált ásványait meghatározandó, uj módszereket talált fel s ezek 
egyike a mikroskopiai, a másika a mikrochemiai eljárás. 
A m i k r o s k o p számára valamely öszetett kristályos kőzetből 
például gránitból vagy traehytból, egy oly lapos és vékony táblácskát 
ütünk le kalapácscsal, a minő egy réz-négykrajczárost megközelít s ezt 
valami sima vaslemezen smirgelpor közbenjöttével csiszoljuk, mig sima 
lett; most a másik oldalát is hasonlóképen készítjük ki, de előbb egy 
darab vastagabb üveglaphoz ragasztjuk melegített canada-balzsammal, 
hogy ezt fogva, a csiszolást addig folytathassuk, mig a kőzetből egy 
