141 
kor vízállás volt s annak partjára települt le honunk egykor még 
pedig régibb lakosa mint az, kinek nyomait a legnagyobb depressióban 
is találjuk. Ez utóbbiak csak vaskorszakiak, amazok között találjuk a 
régibb bronzkorszakiakat is. A hydrographiai viszonyok e két kor¬ 
szak között határozottan különböztek, mert mig a vaskorszakban a viz 
már közel állott a mai viszonyokhoz, a bronzkorszakban az Alföld 
több oly tája volt azzal borítva, mely most száraz, de a melyet meg¬ 
előzőleg volt idő, midőn a viz honunk medenczéjét még magasabban 
lepte volt el, úgy hogy ember nyomai abból alig maradtak meg. 
Ezen korszakokat évszámmal kifejezni nem bírjuk, mert nincs szá¬ 
mokban meghatározható oly pont adva, melyhez támaszkodhatnánk: de 
anyi bizonyos, hogy az emberi nyomokat mutató legrégibb időt is a 
geológia jelen korszakának nevezzük s azt megelőzőleg honunk terü¬ 
letét sziget-tengernek találjuk, melyben úgy mint kicsiben most a görög 
archipelágban és Olaszország déli részén történik, vulkánok törtek fel, ezek 
a trackytok és basaltok, melyeknek Magyarország a mai domborzati 
viszonyát általában köszöni. 
A nagyszerű vulkáni korszakát Magyarország területének meg¬ 
előzte váltva szárazföldi édesvízi és tengeri időszak s azoknak részletei 
már annál jobban elmosódnak, mentői tovább nyomulnak a múltba s 
ugyanegyütt annál általánosabbá válnak. A geológiai harmadkori idő¬ 
szak még egyes országok szerint is bir némileg saját jelleggel, a má¬ 
sodkoriak már kontinensek szerint tárgyaltainak, még inkább az első 
koriak. 
Ezen korszakok becslése a mi szokott idő-felfogásunkhoz képest 
lehetetlen, a geológiai chronologia kényszerít bennünket oly időhatáro¬ 
kat tűzni ki, melyeknek sejtelme is szédítő, de a mihez biztos kulcs 
hiánya nélkül nincs a tudomány. A geológiai jelenben látjuk a ténye¬ 
zők működését és tapasztaljuk az eredményt, tanúi vagyunk az oknak 
és az okozatnak ; a múltból csak az okozat maradt fenn, a melynek 
létrehozása ugyanolyan tényezők eredménye volt. Látván azon parányi 
változást, mely a geológiai jelenben ment véghez, ahoz képest, hogy 
mi történt földünk múltjában és régmúltjában, axióma gyanánt kénytelen 
az emberi ész a geológiai korszakok tartamára szokatlanul nagy hatá¬ 
rokat ismerni el, melyek mellett azon vagy hatezernyi időszak, melyet 
az emberi történelemre a legpazarabb számítással felvehetünk, elenyésző 
csekélység. 
És ha ekként a geolog elér azon rétegekhez, melyekről meggyő¬ 
ződik, hogy a legrégiehhek, tehát a föld fejlődésének őskorából valók, 
váljon mondhatja-e, hogy ez volt a kezdet, ez a föld megalakulásában 
az első megszilárdult kéreg? Ez eddig általában még így olvasható a 
