Megjegyzendő azonban, hogy a városok közelében a kőzetek el mállásának 
módja és foka egynémely tekintetben eltérő attól, mint a mely a szabad természet¬ 
ben megy véghez; ennek okát a kivált nagyobb városok különböző anyagokkal 
iuficiált légkörében, valamint a házak tömege által előidézett hőmérséki változások¬ 
ban kell keresnünk. A kőzetek elmállását temetőkben természetesen csak azon kevés 
számú kőzetfajoknál tanulmányozhatni, melyek az emlékkövekre felhasználva lettek, 
így Geikie tanulmányait is csak az edinburgi temetőkben alkalmazott kőzetfajokra 
— mészkövek (márvány), homokkövek és gránitok terjeszthető ki. 
Edinburgban a sírkövekre közönségesen használt szilárd mészkő obeliskek, 
urnák, homokkő-keretekbe foglalt 1—2 hüvelyk vastag függélyesen felállított lapok 
alakjában van alkalmazva, hol az alak és a felállítás az elmállással szemben lényeges 
szerepet játszik. A legtöbb mészkő majdnem tiszta szénsavas mésznek bizonyult és 
az elmállás háromféle módon mutatkozott, u. m. a felületen való feloldás, a belső 
széthullás és a meggörbülés alakjában. 
A felület feloldását a városi eső szénsav- és részben kénsavtartalma idézte 
elő. A faragásnál vagy csiszolásnál szétmetszett kristályos szemek oldódnak először 
fel, vagy kihullanak a kőből; idővel a kőzet belső szövete mindinkább kitűnik, 
egyes szilárdabb helyek vagy egyéb zárványok jól kiválnak, majd a mesterséges 
sima felület végképen eltűnik és a kő természetes sziklához hasonlít. 
Sok régi sirkövön más esetben a felület simán maradt, úgy hogy a fölirás 
teljesen olvasható. Ez esetben a kő egy piszkos kéreggel látszik beborítva lenni, 
mely alatt azonban a kő anyaga majdnem homokká porladva található. E kéreg kü¬ 
lönösen ott mutatkozik, hol a felület feloldása csekély mértékű, színe piszkos 
szürke — fekete barna, vastagsága maximumban 1 m/m. Egy 1792-ben felállított 
sirkövön észlelt kéreg mikroskopiai és chemiai vizsgálata után kiderült, hogy ez 
főleg a városi eső lcénsavtartalmának a szénsavas mészre való hatásából keletke¬ 
zett. Vékony gypsliártya képződik ugyanis így a mészkő felületén, mely a városi 
porból széndarabocskákat, quarzhomokszemeket, üveg- és tégladarabokat stb. ösze- 
ragasztva tartalmaz és az eső további hatásainak jobban ellenáll. Azonban a kő ki¬ 
terjedése folytán e kéreg könyen szétrepedhet és ekkor az emlék rövid idő alatt 
teljesen tönkre megy, mert belseje a kéreg repedésein beszivárgó szénsav tartalmú 
esővíz által már majdnem porrá mállott. 
A márvány elmállásának legnevezetesebb fázisa a meggörbülés és a törés, 
melyek csakis azon lapoknál észlelhetők, melyek pl. egy solid homokkő keretbe 
befoglalva vannak. A mészkő ugyanis felpiiposodik és felülete telve lesz repedések¬ 
kel. E jelenség okát Geikie a fagyban keresi, a likacsokba beszivárgó viz megha¬ 
gyása alkalmával kiteijedvén, ha a márványlap szilárd foglalata a síkban való ki¬ 
terjedésnek ellenáll, természetesen a kidudorodás és a repedések előállanak. Észle¬ 
léseinek végső eredménye az edinburgi temetőkben az időjárás behatásainak szaba¬ 
don kitett márványlapok elmállására nézve az, hogy azok egy évszázadnál kevesebb 
idő lefolyása alatt teljesen tönkre mennek. 
A homokkő sokkal tartősabb anyag, főleg ha az tiszta, finom, kovasavval 
Öszeragasztott homokszemekből áll. ha továbbá vasat és meszet épen nem vagy 
csak csekély menyiségben tartalmaz és ha végre a rétegzésnek még nyomával 
sem bir. Egy hasonló kő egy esetben 200 évnél tovább majdnem változatlan ma¬ 
radt meg, a menyiben csakis az eső és szél hatásainak jobban kitett oldalain vált 
felülete érdesebbé. A homokkövek elmállásának lényeges okozói vagy a könyen 
oldható és eltávolítható ragasztó, mely esetben a kő mállása oly gyorsan halad előre, 
hogy pl. egy esetben a felületből 1 / 8 hüvelyknyi réteg távolodott el Ifi év alatt. Az 
Földtani ÉrtesitÖ I. éri. ff 
