249 
um-emelet név alatt is foglalta össze, mivel bennük cerithiumok bő¬ 
ségesen előfordulnak, különösen egy, e rétegeket jellemző és helyen- 
kint igen gyakori faj, a C er i t h i um 11 a n t keni Mun.-Chalm., 
melyet azelőtt Cer. striatum Defr. fajnak tekintettek, mig újabb 
időben Munie r-C ba lm a s ur benne uj fajra ismert és azt Hant- 
le e n ur tiszteletére nevezte el. 
Ez az emelet áthidaló tagot képez a felnijében levő édesvízi és 
a fedőjében következő, tisztán tengeri üledékekből álló eocán-képző- 
dések között. Az utóbbiakban a nummulitoknak kiváló szerep jut, 
holott a két alsó helybeli eocán-emeleiben, a vizeknek, melyből e ré¬ 
tegek lerakodtak, többé vagy kevésbé teljesen kiédesitett minőségénél 
fogva, nummulitok nem találhatók. Hantken ur a cerithium-rété- 
gekre következő tengeri eocán-lerakodásokat, főleg a bennük rejlő 
nummulitfajok alapján, több osztályra osztályozta; ezeknek alsó három 
osztálya még a szóban forgó eocán-csoportkoz, a közép-eocánhez tar¬ 
tozik. Ugyanis a Cer. Hantkeni-t tartalmazó rétegekre következnek: 
3) tulnyomólag agyagból vagy pedig agyaggal összekötött tora 
miuifera-héjakból és kagyló-töredékekből álló rétegek, melyekben az 
uralkodó nummulitok a vonal zott nummulitok egy külön fajához 
(N um m. s u b pla n u 1 a t a Hantit.-et Madarász) tartoznak. H a n t k e n 
ur ezen rétegeket a vonal zott nummulitok alsó rétegcso¬ 
portjának nevezi. Annakelőtte e csoportot két egymás fölött kö¬ 
vetkező helyi alcsoportra (alsó puhány-rétegek és operculina-rétegek) 
osztotta volt. Ezen rétegeket fedik : 
4) főleg márgás lerakodások, melyeket a némely rétegben töme¬ 
gesen előforduló pontozott nummulitok (N. Lucasana és N. 
perforata) uralkodása jellemzi (Nummul. Lucasana-emelet vagy a 
pontozott nummulitok rétegcsoportja Hantken szerint). Puhatestűek 
maradékai ezen rétegekben ritkábban, korallok ellenben gyakran lép¬ 
nek fel; az utóbbiaknak közelebbi leírását Re üss tanár adta. 
Ezen második nummulit-szintájra közvetlenül rátelepül 
5) azon, főleg agyagos és homokos üledékekből álló rétegösz- 
let, melyet Hantken ur N u m ni u 1 i t e s striata rétegek, 
nek vagy a vonalzott nummulitok középső rétegcsoportjának 
nevezett. Ezt ugyanis ismét vonalzott, de az alsó nummulit-sziutáj fa¬ 
jaitól különböző nummulitok (nevezetesen N. striata d’Orb.) jellem¬ 
zik. Bőségesen tartalmaz puhánymaradványokat, különösen alsó réte¬ 
geiben, miért is Hantken ur az egész öszletet azelőtt „felső puhány- 
emeleU-nek nevezte. Tudva van, hogy e rétegcsoport gazdag pukány 
faunája, melyet Z itt el több év előtt nagyobb részt leirt, a volta- 
