250 
képeni Ronca-rétegek, úgy mint a párisi durvamész faunájával a 
legnagyobb hasonlatossággal bir. 
Hantken ur kiemeli, hogy a striata-csoport rétegei némely 
helyen, mint nevezetesen Lábatlan vidékén, íéligsósvizi jelleget ölte¬ 
nek. Ily rétegekben a nummulitok hiányzanak, és a puhatestűek kö¬ 
zül csak oly fajok mutatkoznak nagyobb mennyiségben, melyek a 2) 
alatt idézett eerithium-tartalmu íéligsósvizi rétegekben is előfordulnak. 
A szóban forgó rétegcsoport vastagsága tetemes. Hantken ur 
újabb időben az egész csoportban két osztályt különböztetett meg : az 
alsó nagymenyiségü puhánymaradványokat tartalmaz s kiválólag 
agyag- és márgából áll ; a íelsőt pedig a tokodi Kerekhegyen feltárt 
bomokkőképződés (tokodi homokkő) képezi, melyben puhánymaradvá- 
nyok csak gyérebben, ellenben némely rétegében a vonalzott num¬ 
mulitok még gyakran fordulnak elő. 
Az eddig tárgyalt eocán rétegsorozat Buda-Kovácsi vidékén 
csaknem teljesen el vau fedve tiatalabb üledékek által; azonban 
kétségtelen, hogy itt is igen hasonló minőségben folytatódik, s tudva¬ 
levő, hogy mind az 5 főosztály, melyekre a rétegsorozat Esztergom 
környékén szakad, e vidéken is, részint a nagy-kovácsi-i és sz.-iváui 
bányamüveleíek, részint a felszínen levő feltárások által, igen meg 
egyező petrographiai és palaeontologiai minőséggel ki van mutatva. 
A magyar középhegység középső és délnyugati részében a szó¬ 
ban forgó rétegsorozat változott s egyszerűbb minőséget ölt. Itt 
ugyanis egészen vagy tulnyomólag meszes üledékekből, u m. mész¬ 
kövek- és mészmárgákból áll s egészen uralkodókig tengeri jelleggel 
bir. Az Esztergom-Buda-vidéki édesvízi és barnaszén-emelet itt elenyé¬ 
szettnek látszik, mig az ottani íéligsósvizi emelet is e helyt még 
nincsen biztosan kimutatva. Egyszersmind a csoport tengeri rétegeiuek 
szerves zárványaiban is, főleg a nummulit-faimában, bizonyos pala> 
ontologiai eltérések mutatkoznak az Esztergom-Buda-vidékivel szem¬ 
ben. Nevezetesen ama felsorolt három nummulit-sziutáj, melyek az 
utóbbi vidéken oly határozottan előtűnnek, a közép-eocan vonulatának 
nyugati folytatásában már többé ki nem mutatható, és ezenfelül itt, 
bizonyos közös s a csoportra mint egészet tekintve, jellemző 
nummulit-fajok mellett még más nummulitok bőségesen lépnek tel, 
melyeket a középhegység keleti részében épen nem, vagy csak igen 
alárendelt szerepléssel ismerünk meg viszont. Általában a Bakony 
közép-eocánében ez idő szerint csak két nummulit-szintájt különböz¬ 
tethettek meg biztosan. Az alsót képezi a Nummulites lae ví¬ 
gat a Tűnek, r é te g cs o p o r tj a, melyet Hantken ur csak újabb 
időben mutatott ki Úrkút tájékán, s mely eddig csak e helyről isme- 
