251 
retes. E rétegcsoport tulnyomólag márgás mészkőből áll; benne félig 
reezés nummulitok uralkodnak, még pedig N u m m. laevigata 
Lmok. és Numm. Lám arcki d’Orb., melyek mindketten a párisi 
medencéében az alsó durvamészben előfordulnak s ez utóbbira nézve 
jellemzők. Az úrkúti Leavigata-rétegek sokféle puhauy-maradványokat 
is tartalmaznak, melyeket H a n tken ur részletesen leirt; ezek ré¬ 
szint uj, részint a párisi medenczében is honos fajokhoz tartoznak. 
Hébert és M un ie r-C h a 1 m a s urak ezen úrkúti Laevigata-réte- 
geket párhuzamba állítják az esztergomi Numm. subplanulata-rétegek- 
kel. — A felső nummulit-szintájt a Bakony hatalmas főnummulit- 
mesze alkotja, melyhen N u m m u 1 i t e s peri o r a t a és N. L u c a- 
s a n a mellett még N. c o m planata és N. s p i r a is és azonkívül 
még számos egyéb kövület, nevezetesen eohinoderma- és puhány-ma- 
radváuyok, előfordulnak; az utóbbiak közül nebányan kiváló nagy 
fajokhoz tartoznak. E rétegeket Hantken ur a bennük igen gya¬ 
kori, ellenben Esztergom vidékén teljesen hiányzó Nummulites 
s p i r a-ról nevezte el. 
Az eddig tárgyalt rétegsorozatot a magyar geologok, jó érvekre 
támaszkodva, már régebb idő óta a közép-eocánnel vagyis a May ér¬ 
télé párisi emelettel,t. i a viczenczai harmadkon képződések Suess- 
féle beosztásának második főcsoportjával, vagy a párisi medencze 
durva mészesoportjával állították párhuzamba. Ez ellen Hébert ur, a 
közép-magyarországi ó-harmadkori lerakodásoknak a viczenczai és a 
párisi medeuczebeli hasonkoru képződésekkel részéről nem rég tett 
párhuzamosításában, eltérő nézetet nyilvánított, melyhez Hantken 
ur is némi módosításokkal azóta csatlakozott. Hébert ur t. i. abban 
a nézetben van, miszerint a tárgyalt rétegsorozat nem csak a párisi 
medencze durvamész-csoportját, hanem annak következő magasabb 
szintáját is, a beauchampi rétegcsoportot, képviseli; ezt az utóbbi 
rétegcsoportot pedig a geologok nagyobb része már felső-cocannck 
tekinti s a ronkai rétegek fölött következő mediterrán szín tájjal, a 
priabonai szintájjal, tartja egykorúnak. 
Hébert ur ebbeli nézetének indokolásánál Viczeuczából indul 
ki. Legelőször is az 5) alatt felsorolt Nummulites striata-rétegeinknek a 
ronkai rétegekkel való legnagyobb palaeontologiai megegyezését meg¬ 
erősítvén, mind e kétféle rétegeket egykorúnak mondja, de azt tartja, 
hogy e rétegek a felső párisi durvamész és a beauchampi réte¬ 
geknek telelnek meg. A ronkai rétegek alsó részét, a ceritkiumokbnn 
bővelkedő, féligsósvizi, fekete ronkai tuffát, a Strombus F o r t i s i 
fekhelyét, a párisi medeuezének szintén féligsósvizi felső durva- vagy 
cerithium-meszével tekinti egykorúnak, faunájuknak tagadba!lan rokon 
