255 
supérieur“ felső részében (Flysch) a párisi gipsz-szintáj helyettesítve 
van; ellenben a fauclou-diableretsi rétegekre nézve — melyeket Hébert 
és Rcnevier urak munkája óta részben a gipszcsoport szintájába, 
részben még magasabbra állítottak — ez a meghatározás nagyon meg¬ 
rendült, s régiebb kor vált igen valószínűvé e rétegekre, midőn 
Garnicr 1 ) és Tournouer 2 ) urak vizsgálásai a franczia „Basses 
Alpes“-ban, Braucbai' mellett és Allonson kimutatták, hogy a Gaudon- 
Diablerets jelleges faunáját tartalmazó rétegeket közvetlenül fedik or- 
bitoidok-, operkulinák-, numnnditok- s Serpula spirulaea-ban bővelkedő, 
t sztán eocán rétegek, mely utóbbiak kétségtelenül a basonuemii biar- 
ritzi és priabonai rétegeknek felelnek meg, s hogy még csak ezek fölött 
következnek a „nummulitique supérieur“ felső tömegei, részükről fedve 
a barréme-i rétegek által, melyeknek ti s/.tán oligocan faunája a gaasi 
és castel-gombertoi rétegekével a legszorosabb rokonságban van. 
Gar ni er és Tournouer urak arra is utaltak, hogy a „nummu¬ 
litique supérieur“ e szerint mutatkozó tagozása e rétegsorozatról való 
régiebb megfigyelések alapján a „Hautes-Al|>es“-ban is érvényes. Ók 
tehát a „nummulitique supérieur“-nek csak az orbitoida-rétegek tömege 
fölött fekvő részét hagyták meg a párisi gipsz szintájábau, ellenben az 
orbitoida-rétegeket s a még mélyebb faudoni rétegeket a beauchampi 
szintájnak s talán még a durva mészcsoport egy részének megfelelőnek 
tekintették. Ez a nézet annál valóbbszinii, miután Tournouer 3 ) és 
BayaiT) urak kiemelték, hogy a tényleg oligocan elemek a valódi 
ronka-rétegekkel palaeontologiailag annyira hasonló faudoni rétegek¬ 
ben igen összeszorulnak, minthogy a Hébert és Renevier urak- 
által oligocan fajoknak meghatározott faudoni alakok túlnyomó száma 
részben csak olyanokkal rokon, részben pedig az oligocánre nem jel¬ 
lemző. A faudoni és ronkai rétegek közti szoros palaeontologiai 
hasonlatosság, valamint általában oly számos, különben az eocánre 
nézve jellemző alaknak előfordulásai a faudoni rétegekben, ekkép a leg¬ 
szebb és legegyszerűbb módon felvilágosult. 
Hébert ur rövid jegyzetben 5 ) elismerte ugyan a nyugat-alpesi 
„nummulitique supérieur“-nek Garnier ur kimutatta tagozását, va- 
q Note sur les couches nummulitiques de Brancliai et d’Allons. Bull. soc. 
géol. de .Francé, t. XXIX., pg. 484. Terrains tertiaires de l'Asse, du Yerdon et du 
Yar. ibid. pg. 692. 
s ) Note sur les fossiles tertiaires des Basses-Alpes, recueillis pár M. Gar¬ 
nier. Bull. soc. géol. de Francé, t. XXIX. pg. 492. Sur le terrain nummulitique des 
environs de Castellane; ibid. pg. 707. 
3 ) 1. c. 
4 ) Bull. soc. geol. de Francé, t. XXIX. pg. 514. 
5 ) Bull. soc. géol. de Francé, t. XXIX. pg. 706. 
