259 
tologiai különbség úgy a Bakonyban, mint az esztergomi vidéken, 
világosan mutatkozik ugyan, de még ismereteink mostani állásánál 
sem látszik áthidalbatlanuak s valószínűleg még sokkal kevésbé annak 
látszanék, ha mindezen rétegekből, nevezetesen a tokodi homokkőből 
gazdagabb faunát ismernénk. 
11. Felső eocan-képződések (Bartonien). Folytassuk 
most az esztergom-budavidéki ó-harmadkori rétegsorozat megte¬ 
kintését. 
Az eddig tárgyalt, tulnyomólag agyagos, margás és részben 
homokos, a Bakonyban pedig főleg mészkövekből álló, tengeri közép 
eoeán-lerakodásokra következik : 
6) egy tengeri mészemelet mely, ha némi helyi, faciesbeli vál¬ 
tozatokat mutat is, mégis őslénytani és kőzettani főjellegeinek állam 
dósága és stratigraphiai helyzete által az egész magyar középhegy¬ 
ségen át biztosan és szépen nyomozható. A közvetlen feljebb követ¬ 
kező rétegcsoporttal együtt ez helyettesíti nálunk világos és határozott 
módon a viczenczai harmadkori lerakodások priabona-csoportját, mely 
a mediterrán harmadkon területre nézve oly fontos. 
A szóban forgó mészemelet úgy a Bakonyban, mint a magyar 
középhegység közbenső részében s Esztergom vidékén mindenütt igen 
állandó petrographiai és palaeontologiai minőséggel bir. Néha kissé 
glaiikonitos mészkő- és mészmárgából áll és nummulit-faunáját tekintve, 
az jellemzi, hogy uralkodó nummulitjai a simák csoportjába tartoznak; 
e nummulitok főleg Numm. Tchihatcheffi, ritkábban N. eom- 
planata, miért is H a n t k e n ur e rétegeket N. Tchihatcheffi 
rétegeknek, vagy a sima nummulitok rétegeinek nevezte. A nummuli- 
toknál még sokkal nagyobb számban orbitoidok fordulnak elő 
ezekben a rétegekben, nevezetesen 0 r b i t o i d e s p a p yraeae a 
és 0. eppkipium roppant mennyiségben és tetemes nagyságban. 
Ritkábbak a bordás orbitoidok, u. m.: 0. patellaris, 0. te- 
nuicostata, 0. radians. 
Az orbitoidokban gazdag Tchihatcheffi-rétegek faunája, a mint 
ezt a fentemlitett területekről Hantken, B ö c k h és Koc h urak 
adataiból ismerjük, mindeddig fajokban nem épen gazdag ugyan, de 
felette jellemző és lényegesen különböző az alatta fekvő rétegek fau¬ 
nájától. Ezt a különbséget azonban Hantke n ur újabb időben 
mindenesetre kissé túlságosan hangsúlyozza. A két emelet között a 
palaeontologiai kapocs elég szoros. E tekintetben csak arra kell em¬ 
lékeztetnem, hogy ha csupán a fentemlitett elterjedési területet a 
magyar középhegységben szemmel kisérjük, már jelenlegi ismereteink 
