269 
csőit rétegsorozatokon keresztül huzzuk. E tekintetben épen más vidé¬ 
kek megfigyeléseit is be kell vonni az összekasoníitásra s ezeknek kell 
engedni a döntő szavat a geológiai classificatióra. 
A mi legközelebb a budai bryozoa-márgát illeti, ez a budai vi¬ 
déken sok helyen a benne foglalt bryozoa-törzsecskék bámulatos 
mennyisége által feltűnik. Ezek a bryozoák csak újabb időben lettek 
részben tüzetesebben meghatározva, még pedig Hantken ur által. A 
közelebb meghatározott fajok olyak, melyek másutt is ugyanazon szin- 
táj rétegeiben előfordulnak, azonban részletesebb kormeghatározásra 
nem alkalmasak, miután másutt is legtöbbnyire nagyobb függélyes el¬ 
terjedésben ismeretesek. A nummulitok, melyek az előttvaló felsŐ-eocán 
mészemeletben még oly fontos szerepet viseltek, itt már igen aláren¬ 
delten, apró alakokban jelenkeznek, melyek tulnyomólag a Striaták 
csoportjába tartoznak. Közülök aránylag meglehetős gyakori egy apró 
alak, mely a Nummulites planulata d’Örb. egyik, az angol és belgiai 
Barton-emeletben honos válfajához (var. a. d’Arch.) igen hasonlít; 
előbb ennek is határoztam meg, mig később Hantken ur uj fajnak 
felismerte és Num. Budensis neve alatt le is irta. Azonkívül 
Hant ken ur még Num. striata d’Orb. var.-t emlit a budai 
bryozoa márgánkból. Ellenben az orbitoidok még jellemző szerepet ját 
szanak s helyenkiut meglehetős bőségesen fordulnak elő a szóban álló 
rétegekben; de nyilvánláthatólag már hanyatló félben vannak ; koránt¬ 
sem lépnek fel oly roppant mennyiségben, mint az alatt levő nutnmu- 
litmész emeletben; ez utóbbinak nagy alakjai már itt eltűnnek s he¬ 
lyettük főleg gyöngéd, csinosan bordázott fajok (nevezetesen 0 r b i t o i- 
des Priabonensis G-ümb.; Orb. variecostaía Giímb.; Orb. 
patellaris Schlofh.) jelentkeznek, melyek itt lelik főtelepüket és 
összességükben erre a szintájra jellemzők. Egyéb foraminiferái közül 
Hant ken ur vizsgálásai szerint, mindösszesen kevesebb fajt ismerünk, 
mint a feljebb következő budai márga- és kis-czelli tályagból; nagyobb 
részt úgy a budai márgában, mint a kis-czelli tályagban is honosak, 
de ezek mellett jmég több oly faj is előfordul, melyek H a u t k e n ur 
szerint ugyan még a budai márgába fölérnek, de a kis-czelli tályagba 
már nem. Azonkívül még előfordulnak : Bourgueti erinus T h o- 
renti d’Arch., a st éri a s- táblácskák, különféle echinidák (ezek 
közt egyebütt is ismert fajok közül Pávay meghatározásai szerint: 
Cidaris subularis d’Arch., C. pseudoserrata Cott., Coe- 
lopleurus D e 1 b o si D e s. Schizaster L o r i o 1 i Páv. az utóbbi 
leggyakrabban *); azután S e r p u 1 a d i 1 a t a t a d’Arch; pectenek 
*) Ez utóbbi fajhoz tartozó példányainkat előbb Schizaster rimosus 
d’Arch.-nak határoztam meg; Pávay azokat később a Schizaster rimosus-hoz igen 
