270 
(köztük különösen gyakran P e e t e n T h o r e n t i d’Arch., ritkábban P. 
corneus Sow., valamint egy, aP. solea Desh.-hoz közel álló,valószínűleg 
uj pecten faj, melyet nem rég a kis Svábhegyen a budai bryozoamár- 
gában egy példányban találtam, s melyet az éjszaknyugati erdélyi ha- 
'tárhegységnek alsó bartoni intermedia rétegeiből is elhoztam) ; továbbá 
spondylusok (Spondylus r adu la Lmk.* *) és m. fajok. 
Hogy e kis faunát körülzáró rétegek, az alattuk fekvő, 6) alatt 
tárgyalt mészemelettel együtt, általában véve a viczenezai Priabona 
csoporttal és Bayonne vidékének hasonló rétegeivel párhuzamosilan- 
dók, a fauna és stratigraphiai helyzet oly szembeötlővé teszi, hogy 
erről semmi kétség nem lehet. Ez Hantken ur nézetével is meg¬ 
egyezik s legújabban Hébert ur részéről is megerősittetett, ki per¬ 
sze e párhuzamitásba még a budai márgát és a kis-czelli tálya- 
got, Hantken ur csak a budai márgát beléfoglalja, mely mind a 
kettőt helyesnek nem tartom. 
Midőn 1868. nyarán a budai hegység földtani részletes fel¬ 
vételével megbizattam, mely hegységnek földtani viszonyait P e- 
t c r s, Szabó és Hantken elődeim munkálatai igen behatóan 
megvizsgálták, nyilt kérdés vala, váljon a vidékünkön akkor 
már nagyjában igen helyesen megállapított eoeán- és oligocán-képlet 
közt való határ a bryozoa-márga fölött vagy alatt lmzandó-e, miután 
akkoriban már Hantken ur érdeme által a bryozoa-márga fölött 
következő budai márgát és kis-czelli tályagot az oligocanbe helyezték, 
az alatta fekvő nummulit-meszet pedig ép oly jogosan, a régi eb b ér¬ 
telmezésnek megfelelve, eocánnek tekintették. 
A bryozoa-márga makroskopiai szerves maradványaiból akkor 
jóformán semmi sem volt tüzetesebben ismeretes. Hant ken ur e 
bryozoa-márgákból való iszapolási maradványokat ismételten vizsgálta 
meg mikroskopiailag és miután ezekben a budai márga és kis-czelli 
közel álló uj fajhoz tartozónak megkülönböztette, melyet Schizaster Lorioli neve 
alatt leirt. Ezt a fájtnemrég az éjszak-nyugat erdélyi alsó-bartoni rétegekből (Inter- 
media márga) elhoztam számos példányban (Lásd jelentésemet az 1878. nyarán 
Szilágymegye nyugati részében tett földtani részletes felvételekről „Földtani 
Közlöny" 1879. 190. lp.) 
*) Hant ken ur ezen, a földtani szintájozásra nem jelentéktelen alakot „A 
budai márga" czimü iratában, 189. lapon következő szavakkal idézi: „a spondylus, 
melyet Hofinann ur Spondylus radula név alatt felhoz", mi kételyt fejez ki a meghatá¬ 
rozásom helyességébe. Minthogy Hantken ur ebbeli kételyét semmikép sem indokolja, 
az enyim helyett jobb meghatározást nem ád, sőt később ugyan azt a nevet sem¬ 
minemű fentartással teljesen megegyező példányokra földtani intézetünk gyűjte¬ 
ményeiben, úgymint értekezéseiben alkalmazta: ennélfogva a kifejezett kétely¬ 
ről egyelőre teljesen eltekinthetek. 
