271 
tályag legjellemzőbb foraminiféráit találta, már abban az időben, mi¬ 
dőn a felvételeket megkezdőm, inkább hajlandó volt a bryozoa-márgát 
a budai márgával és kis-czelli tályaggal egyesíteni. 
Azonban a felvételek alkalmával és a vizsgálási anyag feldolgo¬ 
zása alatt azon meggyőződésre jöttem, hogy a bryozoa-márga nummu- 
litidái s egyéb, a fajok száma szerint bár csekély, de gyakori és 
jellemző puháuy- és echinoderma-maradváuyai által, valódi eocán-jel- 
leggel bir, hogy e tekintetben szorosan csatlakozik az alatta íekvő 
nummulit-mészemelethez, ellenben észrevehetőig eltér a íellebb követ¬ 
kező budai márgától s hogy faunája és helyezkedése alapján, a num- 
mulitmészszel együtt, kétségtelenül megfelel a viczenczai Priabona- 
csoportnak úgy mint a hasonló biarritzi rétegeknek. Némely oly kö¬ 
rülményre is utaltam volt, melyek a bryozoa-márgánknak mint aleme- 
letnek bizonyos önállóságot kölcsönöznek az orbitoidokban gazdag 
nummulit-mészöszlettel szemben s gyanítani engedik, hogy nem csak 
helybeli képlettagot képez, hanem sokkal inkább, hogy a priabonai 
szintájnak egy alemeletét jelezi, mely általánosabb jelentőségű a har¬ 
madkori mediterrán területre nézve. Épen abban az időtájban a 
mediterrán-terület külföldi nummulitképződésekről több nagyfontosságu 
munka jelent volt meg, melyek világosságot derítettek azon képződé¬ 
sek tagosulásáról s közelebbi korbeli vonatkozásaikról Észak-Európá- 
nak már régóta remekül tanulmányozott ó-harmadkori lerakodásaihoz 
és meglepő szép hasonlatosságot tüntettek elé a mi vidékünk ó-har¬ 
madkori lerakodásainak viszonyaival. 
Ennélfogva a budai bryozoa-márgát a fölötte következő budai 
márgától elválasztottam s az alattlevő nummulitmész-csoporttal együtt, 
faunája és stratigraphiai helyzete alapján a felső eocanbe vagyis K. 
Mayer Barton-emeletébe soroztam, Mayer urnák igen jogos eljá¬ 
rására támaszkodván, ki a mediterrán-terület priabonai sziutáját mint 
az éjszak-európai harmadkori terület beauchampi és auversi vagy bar- 
toni szintájának faciesbeli áquivaleusét értelmezte. Ennek megfelelve, 
mint említettem, a budai bryozoa-márgánkat körülbelül a viczenczai 
Priabona-csoport felső részével, a nummulitmész-csoportunkat pedig 
körülbelül ennek alsó részével tettem párhuzamba. 
A budai márgában, a mint ez a tárgyalt bryozoamárga-rétegek 
elválasztása után megmarad, ha főtömegét vesszük szemügyre s külö¬ 
nösen a magasabban szervezett állatalakokra fektetjük a fősulyt, lénye¬ 
gesen megváltozott fauna foglal helyet. Ez a fauna igen szorosan 
csatlakozik a ledüben fejlődő kis-czelli tályagéhoz; már semmikép sem 
eocán, hanem határozottan alsó oligocan jelleggel bir, mely a kis-czelli 
tályag sokkal tágasabb faunájában teljes világossággal tűnik elénk. A 
