10 
LŐRENTHEY IMRE : 
felül többé-kevésbbé meg vannak vastagodva s így az alakom a Semseyi 
Hal.-Iioz hajlik. Minél nagyobb a borda, annál nagyobb ezen megvastago- 
dás is.Ezen megvastagodás minden példányomnál megvan, sőt v 
tormási és bükkösdi példányoknál is nyoma van a vastagodásnak, míg a 
kurdi példányoknál élesebb a borda, igaz, hogy a kurdi példányok fejletle¬ 
nek és hibásak és valószínűleg később, a fejlődés folyamán ezeknél is meg¬ 
vastagszik a taréj.» 
Ebből is látni, hogy a tormási, bükkösdi és nagy-mányoki példányo¬ 
kat már régebben sem találtam a kurdiak- kai egyezőnek és csak azért nem 
választottam el ezektől, mert a kurdi példányokat még nem ismertem kellő¬ 
leg és azért a tormási, bükkösdi és nagy-mányokiakhoz viszonyítva, ezeket 
«fejletlenek»-nek tekintettem és valószínűnek tartottam, hogy tovább is 
szoktak fejlődni, mikor szintén közelednek a Semseyi-hez. Ma azonban 
látom, hogy a kurdi példányok mindig magukon viselik azokat a jellegeket, 
melyek a többi cristagalli- nak tartott, de tényleg a Semseyi-hez tartozó 
alakoktól elkülönítik. 
Ezen jellegek a következők : A kurdi cristagalli vékony héjú, erősen 
tojásdad, míg a bükkösdi nagyobb, erősebb teknőjű (egészben solidabb) és 
sokkal kerekdedebb; a kurdi példányok elől a melső léczalaku oldali fog fe¬ 
lett nem szélesbülnek annyira szárnyszerüen ki, mint a bükkösdi; a kurdi 
teknője hátra felé folyton domborúbb lesz, úgy hogy a tátongó részen a leg- 
domborúbb, míg a bükkösdi a héj közepén, és ennek következtében a tátongó 
rész és maga a nyílás is nagyobb a kurdi példányoknál. A bordák száma a 
kurdinál 6—7, mely után a tátongó részen lévő alig látható fonalszerű bor¬ 
dák következnek, melyek közül az első borda elég erős, de a többi 5 csak a 
búbnál látható, míg a teknő alsó széle felé elmosódik; a bükkösdinéi és így a 
Semseyi-nél általában 8 borda van és a tátongó részen 3—4, mely jóval erő¬ 
sebb, mint a kurdi fonalszerű bordái; a Semseyi nél még legtöbbnyire a tá¬ 
tongó rész első bordája is gyengén taréjos. A taréjok a kurdinál aránylag 
magasabbak, hirtelenebbül növekedők és felül élesek, míg a bükkösdi bor¬ 
dái lassabban növekednek és a mi fő, felül kezdenek megvastagodni. A bor¬ 
dáknak megfelelő belső barázdák a kurdi példányoknál aránylag mélyebbek, 
mint a bükkösdi példányon, a mi különösen a teknő szélén lesz feltűnővé. 
A záró párkány a kurdinál erősen ívelt, míg a bükkösdinéi jóval egye¬ 
nesebb. 
Az eddigiekből látni, hogy a kurdi és bükkösdi példányok több jelleg¬ 
ben eltérnek egymástól, de mivel azon eltérő sajátságok, melyek a bükkös¬ 
din észlelhetők, a Semseyi fajnak a sajátságait képviselik, a két faj közötti 
határt a kurdi és bükkösdi példányok közé kell vonni és így a tormási, 
bükkösdi, nagy-mányoki es valószínűleg a hidasdi példányokat is a király- 
kegyeikkel együtt a Semseyi fajhoz kell számítanunk. A valódi cristagalli 
■eddigcsakis Ivurdról és Horvátországból ismeretes, de hiszem, hogy a Dunán- 
( 10 ) 
