KURD PONTUSI FAUNÁJA. 
11 
túl több pontján kimutatható lesz, sőt valószínűleg Tormáson és Bükkösdön 
is előfordul. 
17. Limnocardium Szabói Lőrenthey. 
1893. Limnocardium Szabói Lőrent. Lőrenthey I.: Ugyanott. 82. lap. III. tábla, 2. és 
8 . ábra és IV. tábla, 4. ábra. 123. lap. ül. ábra 
és 132. lap. 
Ezen fajból sok töredékes példányom van, melyek azonban a kerek 
melső részről és a borda közöktől elesen elkülönített, felül lekerekített 
háromszögű bordáikról könynyen fölismeri]etők. 
18. Limnocardium Rothi Halaváts. 
1892. Cardium (Adacna) Rothi Hal. Halaváts Gy. : A királykegyei pontusi korit 
fauna. (M. kir. földt. int. Évkönyve. X. kötet. 
28. lap.) Lásd ugyanitt az előző irodalmat. 
1893. Limnocardium Rothi Hal. Lőrenthey I.: Szegzárd, Nagy-Mányok és Árpád. 
123. lap. 
Nagy számban fordulnak elő a különböző fejlettségi fokon lévő típusos 
példányai. Különösen az agyagban nagyobb mennyiségben lép föl. Roth 
ezen fajt Cardium apertum néven említi, mint az agyagra jellemző kövü¬ 
letet. Halaváts a fönti művében adott táblázatban Ó-Kurdról már idézi 
a Rothi- 1. 
19. Limnocardium Pelzelni Brusina. 
1893. Limnocardium Pelzelni Brus. Lőeenthey I. : Szegzárd, Nagy Hányok és Árpád 
86 . lap. IV. tábla, 1. és 2. ábra. Lásd ugyanitt 
az előző irodalmat. 
Ezen fajt itt gyűjtötte először Roth főgeologus, a homokból. Az elég 
gyakori alakok közé tartozik. Nagyságra és alakra nézve egyeznek az 
okrugljaki példányokkal. 
90. Limnocardium semisulcatum Rousseau. 
(II. tábla. 11. ábra.) 
1893. Limnocardium semisulcatum Rouss. Lőrenthey I. : Szegzárd, Nagy-Mányok és 
Árpád. 88. lap. Lásd ugyanitt az előző iro¬ 
dalmat. 
A limnocardiumok közül ez a leggyakoribb alak. A homokban és agyag¬ 
ban egyaránt gyakori. Gazdag anyagom alapján fokról-fokra kimutathatom 
e faj fejlődését az 1,5—2 mm hosszú embrionális példányoktól a legfejlet¬ 
tebb kb. 2 cm átmérőjű példányokig, a mint a szegzárdi anyagom alapján 
(ll) 
