KUKD PONTUSI FAUNÁJA. 
15- 
tót kivéve, gyenge el (Kanté) lép föl a kanyarulat felső kétharmadán; az egesz 
házat az éllel párhuzamosan haladó finom haránt vonalak fedik. A kanya¬ 
rulatokat mely varratvonalak különítik el egymástól. A szájnyílás tojásdad, 
felül lekerekített szögletet kepez, az ajkak összefüggők, elesek, a külső ajak 
gyengén előre van húzva, a belső ajak éppen nem, vagy csak felül kevéssé 
érinti az utolsó kanyarulatot. 
Fiatal korban az el hiányzik, sőt a haránt vonalzás is alig vehető észre 
es ekkor alakom igen közel áll a Mexikóban ma is élő Hydrobia Seemani 
v. Fp„FLD.*-kez, hanem az egyes kanyarulatok már ekkor is legszélesebbek a 
magasságuknak a kétharmadán, tehát ott a hol a későbbi fejlődés folyamán 
a gyenge él lep föl. A fejlett példány, aminőt az ábra tüntet föl, a most is élő 
Hydrobia Reeuei v. FRLFD.**-hez áll igen közel, csakhogy a Reeveift kanya¬ 
rulatból áll, a haránt vonalzás pedig hiányzik nála es nem annyira karcsú, 
mint az én alakom. A homokban gyűjtött hét alakom közül a lerajzolt a 
legfejlettebb, mely a legjobban tünteti föl a pyrgulák jellegét, mig a fejlet¬ 
lenebb példányok hydrobiák-nak tekinthetők. így azon egyetlen példány, 
melyet a fönti művemben a Szilágy megyei Perecsen helység pontusi kép¬ 
ződményéből ismertettem, mint H. sp. cfr. Seemani FRFLD-t, szintén nem 
más, mint ezen faj fejletlen alakja. Ezen új fajomat, miután először itt Ma¬ 
gyarországon találtam, és mível azon nevek, melyek a jellegét némileg ki¬ 
fejeznek, már le vannak foglalva, hungarica- nak nevezem. 
3 U 2. Pyrgula Töröki nov. form. 
(II. tábla. 1—4. ábra.) 
Ezen új alakom nagy mennyiségben fordul elő, különböző fejlettségi 
állapotban. A tornyosán ár alakú ház 9—10 lapos oldalú kanyarulatból áll, 
a kanyarulatok lassan növekednek és igen gyenge varratvonal által különül¬ 
nek el egymástól. A kanyarulatok alján, közvetlenül a varratvonal fölött, él 
lep föl, az egy vagy két első domború oldalú kanyarulat kivételével. Az él a 
fejlődés folyamán folyton erősbül, a mint ezt az 1—4. ábra föl is tünteti. 
A szájnyílás tojásdad, a mely felül lekerekített szögletet képez; az ajkak 
összefüggők, a belső ajak körülbelül fele részében érintkezik az utolsó ka¬ 
nyarulattal s kissé visszaliajlik. 
A legerősebb éllel ellátott példányoknál az utolsó kanyarulaton, az erő& 
el alatt, meg egy gyenge is lep föl, a mi a 4. ábrán nincs kellően feltüntetve. 
Vannak példányaim, melyeken nincs él, a varratvonal pedig alig látszik és 
így teljesen az egyenes árra emlékeztetnek. 
* Zoologisclie Miscellen V. Verliandl. cl. k. k. zoolog.-bot. Gesellscliaft in 
Wien. Bel. XIII. p. 1025. Bd. XV. p. 525. Taf. VIII. 
** Ugyanott. Bd. XIII. p. 1024. Bd. XV. p. 526. Taf. VIII. 
(15) 
