A GEOLÓGIA ÚJABB FELADATAIRÓL. 
27 
adott a hegység szerkezetének tanulmányozásának : csak azóta tűnt ki, mily rend¬ 
kívüli tágas új terület nyílik itt az ember kutató szellemének. 
További tetemes haladások a jelen század első felére és közepére esnek. 
Freibergben a földtani kutatásnak czélja eredetileg a teléralakban előforduló 
nemes fémek felkeresése volt. Később felismerték az emberek, hogy a kőszén és a 
vas még sokkal fontosabbak az államra nézve, és végre arra a meggyőződésre 
is jutottak, hogy a földkéregnek még sokkal tekintélyesebb része, t. i. a termőföld, 
az ország jólétére nézve a legnagyobb jelentőséggel bír. 
így tehát fokonkint megerősödött az a meggyőződés, hogy az ország geoló¬ 
giai alkotásának átkutatása fontos előmunkálata a közgazdasági fejlődésnek, ez 
pedig oka annak, miért eszközöltetnek az országok geológiai felvételei államkölt¬ 
ségen, nemcsak Európának majdnem minden államában, hanem számos tengeren¬ 
túli államban is; ilyen intézetek vannak az Egyesült-Államokban, Canadában, 
Ausztráliában, Üj-Zeelandban és Japánban is. A hol állami intézetek nincsenek, 
vállalkozó utazók bővítették ismereteink körét, mindenekelőtt v. Richthofen 
Ferdinand az ő terjedelmes kutatásaival Chinában. Angolok és oroszok bebaran¬ 
golják Középázsia hegységeit. Mondhatni, hogy a jelen időpontban a geológiai 
szerkezetre nézve a földfelület túlnyomó részéről lagalább némi ismeretünk van. 
Az imént említett állami felvételeknek rendesen az a hiányuk, hogy a poli¬ 
tikai határokon elvágódnak, ezek pedig épen nem esnek össze a természetes hatá¬ 
rokkal, hanem igen gyakran valamely hegység vízválasztóját követik, úgy hogv a 
hegységnek egyik fele az egyik, másika a másik államhoz tartozik. Ilyen határ 
pl. az Óriáshegységé is, melyen ma utaztam át. Ennélfogva csak a különböző állam- 
területek felvételeinek egyesítése adhat helyes fogalmat a földfelület bizonyos 
egységeinek valódi szerkezetéről. Az a kép, melyet ma a föld szerkezetéről birunk, 
semmikép sem tulajdonítható érdemül csak egyes kutatóknak, hanem a közös 
munkák nagy mennyiségéből keletkezett. 
A geológiának külön és fontos ágát képezi a földfelület mai domborzatának 
keletkezésére vonatkozó vizsgálat. Igen hosszú időn át azt vélték, hogy minden 
hosszúra nyúló hegység egy vonalszerű földrésznek emelkedése által keletkezett, 
ez lett volna a hegység tengelye, melyhez két oldalt a hegység melléktagjai és 
melléklánczai részarányosán csatlakoznának. Magát, a középtengely kiemelkedését 
egy időn át hasonló folyamatnak tulajdonították, mint a mely a vulkánok emelke¬ 
désére vonatkozólag feltételeztetett, t. i. egy a föld belsejéből kifelé ható erőnek, 
mely ezen hegységtengelyeket fel- és a melléklánczokat oldalt félretolta volna. 
Még Buch is így képzelte magának a folyamatot. 
Mások, nevezetesen Elie de Beaümont, a franczia nagy geológus, még azt is 
lehetségesnek tartották, hogy a vonalszerű hegységtengelyek eloszlása a föld kerek¬ 
ségén valamely egyszerű mértani törvényre vezethető vissza. Ezen tengelyek 
menetét egy a földtekébe beillő kristály éleinek megfelelőnek képzelték. 
De mindezen régibb nézetek, habár évtizedeken át hasznos alapjai voltak a 
kutatásnak, a mai napi tapasztalatoknak már nem felelnek meg. A legfontosabb 
alapfeltételeik téveseknek bizonyultak. Először is kitetszik, hogy a legnagyobb 
lánczhegységek szerkezete nem részarányos, hanem asymmetriás és egyoldalú, 
és hogy a svmmetriás szerkezet csak kivételesen és megközelítőleg találtatik. így 
példáúl a nyugati Alpokban az úgynevezett «központi tömzsök» leghatalmasb- 
( 27 ) 
