6 
LŐRENTHEY IMRE: 
III. Dreissenomya Fuchs. 
9. Dreissenomya Schröckingeri Fuchs. 
1893. Dreissenomya Schröckingeri Fuchs. Lőrenthey I.: Szegzárd, Nagy-Mányok és 
Ái-pád. 78. lap. (Lásd ugyanitt az előző iro¬ 
dalmat.) 
Ez a leggyakoribb fajok egyike, bár a körülmények itt nem ked¬ 
veztek neki annyira, mint ítadmanesten, mert példányaim kisebbek és kar¬ 
csúbbak mint a radmanestiek. A köpenybenyomat öble feltűnően nagy és 
keskeny. A búbtól a héj hátsó és alsó részéhez vonuló két ráncz gyenge. 
Van néhány fiatal példányom is, melyeknek hossza 1 cm körül van és már 
ezeken is látszanak a faji jellegek. Az agyag és homokban egyaránt elő¬ 
fordul, de mig az agyagban ritka, addig a homokban igen gyakori. 
IV. Unió Philippson. 
10. Unió atavus Partsch.? 
1893. Unió atavus Partsch. Lőrenthey I.: Szilágymegye és az erdélyi részek pontusi 
faunája. 200. lap. Lásd ugyanitt az előző irodalmat. 
A leggyakoribb fajok egyike. Az agyagra nem jellemzők ezen « Unió 
atavus Partsch jellegeivel biró alakok », mikent ezt Pioth mondja, mert ezek 
a homokban csaknem olyan gyakoriak. A példányoknál a búb többnyire 
kopott és így nem lehet megállapítani, hogy milyen, mert a legtöbb 
alaknál hullámos növekedési vonallal díszített, a mi az Unió tumidus 
PHiLippsoN-ra vall. 
11. Unió acutus Cobalcescu. 
1883. Unió acutus Cobalcescu. G. Cobakcescu : Studii geologice si paleontologie asupra 
unor teramuri tertiare din unile parti ale Eomaniei 
(Memoriile geologice ale scolei militare din Jasi. P. 109. 
Tab. V. Fig. 3.) Bucuresci 1883. 
Ezen fajnak egy teljesen típusos kettős héjú példányát találtam, a mely 
eddig csakis a romániai levantei korú képződményekből volt ismeretes. 
Í2. Unió sp. 
Az eddigieken kívül előfordul még két fajnak a töredéke, a melyek 
azonban pontosabb meghatározást nem engednek és addig, mig épebb pél¬ 
dányok nem jutnak a birtokunkba, csak mint Unió sp. közölhetők. 
( 6 ) 
