2 
LŐEENTHEY IMRE: 
KŰRI) TOLNA MEGYEI HELYSÉG PONTÜSI FAUNÁJA. 
Dr. Lőrenthey Imre-íőL* 
(Ehhez az I. és Il-ik tábla.) 
1892. év nyarán fölkerestem Kurdot azon czélból, hogy ott Telegdi 
Eoth Lijos-nak a «Természetrajzi Füzetek »> II. kötetében közölt értekezése** 
alapján híressé lett pontusi képződményből bő anyagot gyűjtsék, a fauna 
részletesebb tanulmányozása czeljából. 
A képződmény kifejlődéséről fölöslegesnek tartom bővebben szólani, 
mivel én is ugyanazon a helyen gyűjtöttem, a hol Eoth a Limnocardium 
cristagalli Eoxn-t gyűjtötte, t. i. a falu keleti részén, a Kapós folyó bal 
partján húzódó szőlőhegyek lábánál. Itt a képződmény 7—8 m vastagság¬ 
ban van föltárva, a patak bal partján 8—10 m magasan épült házsor 
alatt. Anyaga pedig kékes, meszes, homokos agyag, mely csillámos quarz- 
homokkal váltakozik. Ezen házsor déli végén lévő árokban homokkő által 
van képviselve. Eoth értekezése elejen a csillámos quarzhomokból a 
Cardium cristagalli Eoth-ou kívül még a Cardium Schmidti M. HöRN-t, 
Congeria triangularis Eartsch-í és a Congeria rhomboidea M. Hörn-í 
említi. Említi itt még, hogy «az agyagot főkép Anodonta és az Unió atavus 
Partsch jellegeivel biró uniók, mellékesen Cardium apertum Münst. is 
jellemzik, mig a Cardium semisulcatum Eouss., valamint Vivipara, a Vív. 
Sadleri jellegével, mindkétféle anyagban honosak». Én az Anodonta és 
Unió atavus PARTscn-ra is azt mondhatom, hogy mind a homokban, mind 
az agyagban honosak, csakhogy az Anodonta az agyagban gyakoribb, mert 
itt nagy tömegben lép föl, mig a homokban csak elvétve. Jellemzőbb ezeknél 
a Helix Cliaixi Mich. és a Planorbis Margói nov. form., melyeket 
eddig csak a homokból ismerek. 
Ezen értekezésem tárgyát nemcsak azon anyag képezi, melyet én gyűj¬ 
töttem, hanem az is, a melyet Telegdi Eoth Lajos állami fögeologus úr 
gyűjtött s nekem volt szives átengedni földolgozásra; a miért fogadja ezen 
helyen is köszönetemet. 
A képződmény faunáját a következőkben állítottam össze. 
* Előadta az 1893 május 3-án tartott szakülésen. 
** Egy új Cardium-faj az úgynevezett «Congeria-rétegekből». Budapest, 1878. 
(2) 
