100 
KOCH ANTAL: 
quarzittal. Mivel azonban a gyalui havasok központi gránitmagváig akkor még 
nem hatoltam be, azon velemenyben maradtam, hogy alsó kristályos palák 
csoportomon alul még a tisztán gnájszből álló övnek, mint harmadik és leg¬ 
alsó csoportnak kell következnie s ezen véleménynek még 1892-ben is ki¬ 
fejezést adtam.* 
A múlt nyáron végre alkalmam volt a gyalui havasokon keresztül utaz¬ 
nom és annak lehetőleg pontos földtani szelvényét fölvennem, melyet is ez¬ 
úttal bemutatni és behatóbban magyarázni kívánok, miután a hegység 
geológiai alkata az eddigi fölfogásoktól többé-kevésbbé eltérőnek bizonyult. 
A kirándulás aug. 25-ikétől 30-ikáig tartott és mind turistikai szempontból, 
mind geológiai eredmények tekintetében oly jól sikerült, hogy a jövendő 
években folytatandó hasonló kirándulások tételére csak biztató lehet. 
A földtani megfigyelések Gyalunál kezdődtek, mely szelvényünk EEK 
kezdőpontját képezi. Itt alsó eocaen tarkaag} 7 ag(ae)** a lankáshegyeknek az 
anyaga, egészen az egyesült Kis-Szamos szorosáig, mely kb. 100 m vastag, 
a folyó medrén harántul átcsapó zöldköves amphibolandesit telértől (a) szár¬ 
mazik. Ezen teléren túl a dombháton ismét az eocaen tarkaagyag (ae), annak 
az új út mentén levágott oldalán felső krétakori homokkő és homokos-csil- 
lámos márgapalák hullámosán hajtogatott rétegei (kh) láthatók. Míg az alsó 
eocaen tarkaanyag rétegei itten kb. 4—5° alatt KEKK-felé dűlnek, addig a 
felső krétakori rétegek dülése 25—30° EK, a tertiaer rétegek települése 
tehát a felső krétakori üledékekhez képest discordans. 
Krétakori rétegeink Hidegszamos faluig tartanak, hol is a meredekebb 
dőlésű kristályos palákhoz discordante támaszkodnak, vagy a Csetátye-hegy 
sarkán hippuritmészkörögök (hm) formában a kristályos palák rétegfejein 
elterülnek. 
A falu alsó szélétől kezdve a völgyön fölfelé aztán, 50—70° EK dülés 
mellett, az ifjabb kristályos paláknak következő fajai következnek egymás 
után, vagyis egymás alatt: 
1. Amphibolpala (am). Ez a sötétzöld, finom szemcsés-szálas, erősen 
hasadékos-palás kőzet, mely a felületen mállás következtében teljesen réteg¬ 
zetten, piszkos rozsdabarna, össze-vissza hasadozott és legömbölyödött szikla¬ 
tömböket képez, kb. 1000 m távolságig eltart. A rétegzés tisztán csak ott 
tűnik föl, hol a szomszédos palákkal érintkezik, vagy kőfejtés következtében 
mélyebben föl van tárva. 
Petrographiailag tekintve, az uralkodó amphibolon és quarzon kivűl 
kevés orthoklas vagy plagioklas is jelentkezik e palákban. Az amphibol el¬ 
változásából gyakran chlorit és különösen finomszemcsés pistacit keletkeznek, 
* Magyarország erdélyi részeinek új átnézetes földtani térképe. A m. orv. és 
term. vizsg. 1892-ben Brassóban tartott nagygyűlése munkálatai. Budapest, 1893. 455. L 
** Lásd a szelvényt. 
( 76 ) 
