104 
KOCH ANTAL: 
is hozzájárul. Mállott volta miatt mikroszkóp alá vékony csiszolatot nem ké¬ 
szíthettem belőle. 
A reketói áll. erdészlak mellett erősen mállott és vasrozsdától festett 
csillámpala kibúvó rétegeit vizsgáltam. Ásványos összetételben, szövetben és 
erősen gyűrt voltában is az elébb leírt csillámpalával teljesen egyezik; a 
rétegdűlés kb. 30° D-nek. 
A Hid.-Szamoson még följebb haladva, eleintén még ez a csillámpala 
és itt-ott közibe települt gnájsz is föl vannak tárva; a Valea negra betorko- 
lásához közel azonban a hegyoldalból már tömeges gránit búvik elé és tart 
azután szakadatlanul csaknem a Dumitru-völgy torkolatáig, a meddig föl¬ 
hatolhattam. 
E gránitnak testszínü vagy tejfehér földpát, sárgás vagy füstszürke 
quarz és zöldesbarna chloritosodó biotit középszemű elegyéből egyes na¬ 
gyobb, egész 2 cm széles, tejíeher és testszínüen tarkázott ortboklas kristá¬ 
lyok porphyrosan kiválnak. Ez az ortboklas Szabó módszere szerint megha¬ 
tározva a Loxoklas-sorba tartozik. Sok hintett pyrit-szem is látható benne, 
mely a felületen limonittá válik. 
Följebb a Dumitru-patak torkolata táján sokkal üdébb ugyanez a 
a gránitváltozat. Földpátja kissé áttetsző fehér es fénylő, a csilláma tompak- 
barna biotit. 
Mikroszkóp alatt a földpát többe-kevesbbé felhős, kaolinos, de kereszte¬ 
zett nikólok közt még egységesen polározó. Ikersávos részleteknek csak gyér 
nyomai láthatók. A viztiszta quarzmetszetek apró sokszögű mezők mozaik¬ 
ját mutatják és zárványdusak. A biotit erősen szét van roncsolva és elaprózva, 
az üde kőzetben typusos viselkedésű, a mállott kőben azonban fűzöld chlorit 
és fekete opacit keverékébe átmenő. Muscovitot nem vettem észre. 
Kőzetünk mindezeknél fogva porphyros kiképződésre hajló nagyszemü 
granitit. 
A Magurára fölkapaszkodó rossz szekérúton, mindjárt az erdészlakon 
fölül, azt látjuk továbbá, hogy a leírt granitit az erősen gyűrt csillámpalát 
vastag telérkent áthatja; mert az úton a csillámpala felett egyszerre meg¬ 
jelenik a granitit és nem sokára följebb ismét a csillámpala kerül vissza. 
Valószínű ebből a fekvő gránit és a fedő csillámpala közt az a települési 
viszony, melyet a szelvény föltüntet, melyből egyúttal a gránitnak későbbi 
fölnyomulása vagyis fiatalabb kora is kiviláglik. 
A kapaszkodón följebb ismét a csillámpalának erősen gyűrt rétegei, 
D felé 50° alatt dűlve, uralkodnak. Helyenként quarzlencsek körül bőséges 
vasrozsda és grafit mutatkozik, mitől feketeszürke színt kap. Meg följebb a 
hegyhát felé a gnájsznak másfél m vastag betelepülése eszlelhető. Ez a gnájsz 
is kiváló testszínü orthoklas és alárendelt szürkés fehér quarz középszemü 
keveréke, melyben rétegenként, de meglehetősen háttérbe lépve, világos rnusco- 
vitnak nagyobb lemezkéi és barna biotit apró pikkelyei, egymással kb. egyen- 
( 80 ) 
