KOCH ANTAL: 
106 
A völgyeletben hatalmas gránitgnájsz-padok is mutatkoznak, közel 
Ny irányban erősen dűlve, a tómzsös grániton kivül, mintha ez átmenne 
abba. A völgyelet torkolatánál újra zöldkő-andesit lép ki, nagy koczkás töm¬ 
bökben elváló hatalmas telér alakjában, mely a Eeketó völgyén keresztül, 
tehát közel K—Ny irányba csap. Kőzete nagyon hasonlít az előbb leírt 
quarzszegény dacithoz, csak kiválott földpátja kevesebb. 
Mikroszkóp alatt is jól egyezik a nyaraló-telep mellett kilépő dacit 
csiszolatának képével; de ennél az egész csiszolatban egyetlen quarz-szemet 
sem láthattam. Daczára ennek valószínűnek tartom, és ezt a szelvényben is 
kifejezésre juttattam, hogy mind a két telérkibúvás a mélyben összefügg, 
hogy tehát kőzetük közös forrásból eredett. 
Az andesittelér igen szép üde gránit közé van szorúlva, mely azért 
részletesebb petrographiai vizsgálatra igen alkalmas anyagot nyújtott. 
A gránit csaknem egyenletesen középszemcses, csak gyéren láthatók 
benne nagyobbacska orthoklas-kristályok is, porphyrosan kiválva. A közép¬ 
szemű elegyben tejfehér földpát, füstszürke, néha rózsaszínbe hajló quarz 
és tompak-barna biotit-pikkelyek csaknem egyforma mennyiségben jól fel¬ 
tűnők. Fehér csillám már nem oly könnyen és csekélyebb mennyiségben 
tűnik fel. A fehér földpátok közt már lupéval is ikerrovatosakat láttam. 
Szabó módszerével meghatározva az áttetsző, szürkés orthoklas az amazonit- r 
a tejfeher kevésbbé áttetsző plagioklas pedig az oligoklas-sorba, tartozik. 
Mikroszkóp alatt következőket észleltem gránitunk csiszolataiban. 
A quarz nagy víztiszta metszetei kisebb szögletes mezükre vannak repedezve 
es elég zárványt tartalmaznak. A földpát kaolintól többé-kevésbbé zavaros, 
telve párhuzamos hasadékokkal. Sok biotit mellett kevés sárgás fehér mus- 
covit, hullámosán hajtogatott léczalakú vagy szálcsás metszetekben elszórva, 
sokszor a biotit-lemezek közé van szorulva. Egy kevésbbé üde példány csiszo- 
latában a biotit részben már chloritosodó, fekete opacit-pettyekkel. 
Keresztezett nikólok közt a földpátmetszetek legnagyobb része egysé¬ 
gesen polározó orthoklasnak bizonyul, de szintén oly nagy, kevés, de széles 
ikersávval biró, elég plagioklas-metszet is föltűnik közöttük. A zárványokat 
különösen nem vizsgáltam. 
Ezeknek alapján tehát kétségtelen, hogy a Magura-hegyhátnak tömzsös 
gránitja a rendes vagy közönséges gránitok sorába tartozik. Szövete általában 
véve középszemcsés, de ennek egyenletes volta egyes nagyobb orthoklas kris¬ 
tályoktól gyakran meg vau zavarva. 
Láttuk, hogy a Eeketón fölül, a Hideg Számos-völgyében, porphyros 
granitit lép föl. Ez a Magúra gránittömzsének vagy a kerületét, vagy való¬ 
színűbben a csillámpala közé ékelődött kiágazásait képezheti és így némileg 
telérgránitnak is tekinthető. 
A völgyön följebb nyomúlva, a gránitot egy darabig gyengén selymes 
fényű, szürkés zöld phyllit délkeletnek 70° alatt dűlő rétegei szakítják meg. 
( 82 ) 
