A GYALUI HAVASOK. 
107 
Ez a phyllit hasonlít azokhoz a chloritos zöld palákhoz, melyek a gyalui 
havasok északi szegélyén, a felső kristályos palák övében, Kis-Kapus és 
Pányik közt vannak elterjedve; azért egy kis részletének megjelenése itten, 
az alsó kristályos jmlák területén belül, közvetlenül gránitba települve, igazán 
meglepő volt. A föltárás különben csak kis darabon tart, azon túl ismét a 
gránit uralkodik. Ezen körülményből, valamint erősen fölállított és zavart 
településéből azt következtetem, hogy itten a külső kristályos palaövnek egy, 
gránit kitörésénél elszakadt, belegyűrt rögjó, rongya van előttünk, mely 
kétségtelenül azt is bizonyítja, hogy gránitunk nemcsak az idősebb csillám¬ 
palánál, de az ifjabb phylliteknél is későbbén tódult a felületre. 
A gránit csaknem a Dobrus áll. erdő-őrházig eltart, legalább a közeli 
füreszmalomnál még uralkodik. Az erdő-őrház körül azonban már erősen 
ránczolt csillámpala, D-nek dűlő gyűrt rétegekkel van a felületen és így 
világos, hogy ezek a közeli gránittömzs szegélyéhez támaszkodnak, habár az 
érintkezést magát nem láthattam is. 
Dobrustól a Gaina, Plesa es Dorna lankásan emelkedő gerinczein végig 
az egész hegység legmagasabb csúcsát, a Királyhegyet (Vurvu Vurvuluj, 
1672 m) másztam meg. Ez a csúcs nagyon lankás lejtőkkel emelkedik ki a 
magas hegyvidékből, a miért tetejéről csak a távoli vidékek remek panorá¬ 
mája élvezhető, míg a tövénél köröskörűi elterjedő hegylabyrinthba a lankás 
lejtő nem igen enged szabad bepillantást. Kétségtelenül azonban az érdeke¬ 
sebb kilátó pontoknak egyike a gyalui havasokban, mely a följutás fáradságát, 
különösen, ha a Petrásza nyeregnek a meglátogatásával is össze lesz kötve, 
bőven megjutalmazza. 
Dobrustól a Királybegy tövéig kizárólagosan muscovit-pala alkotja a 
hegygerinczet, melynek rétegei eleintén még meredekebben, de a Dorna 
csúcsán már csak 10° alatt dűlnek E felé. A muscovit a palának felületes 
rétegeiben többé-kevésbé lágy, hajlékony, selymes fényű sericitté változott 
(scs), a minőt a Magúra gránittömzsének északi oldalán nem észleltem. Igen 
vékony, hártyaszerű rétegeséi a tejfehér quarznak 1—2 mm vastag réteg¬ 
eséivel váltakoznak. Eöltűnő ezenkivűl rétegeinek erősen gyűrt és finoman 
ránezos állapota, egészen kicsiben is, úgy, hogy kézi példányai e nemben a 
legérdekesebbekhez tartoznak. 
A Királyhegynek csillámpalája ugyancsak ilyen, finoman ránezos és 
gyűrt, habár rétegei egészen lankásan dűlnek is E fele. Színre nezve 
azonban az előbbi egészen fehér sericites muscovit-palától erősen elüt. 
Színe ugyanis zöldes szürkébe, vagy a kiválott vasrozsda miatt vör- 
henyes barnásba hajló fehéres, mi mellett fémesbe hajló gyöngyfénye is 
feltűnően erős. 
Miután ez a csillám is meglehetősen rugalmatlan es lágy már, világos, 
hogy ez is sericitbe átmenő muscovit. Mellékes elegyrészül kaptam benne 
egy sötétbarna, erősen fénylő, 2 mm hosszú és 0,5 mm vastag oszlopkát, 
( 83 ) 
