108 
KOCH ANTAL 
melyen a rkombos jelleg ooPésooPoo lapokkal, nagyító alatt könnyen föl¬ 
ismerhető volt és a staurolitkra emlékeztet. 
A pala vékony csiszolatában mikroszkóp alatt szinten csak muscovit 
látható, de vasrozsdától erősen megfestett állapotban; biotitnak, mely erős 
fenyelnyelésevel elárulná magát, nyoma sincs. A csillámon kívül szürke 
szemcsés quarz és nagyobb limonit-foltocskák láthatók csak benne. E csil¬ 
lámpala tehát kétségtelen muscovit-pala, de már sericites és vasrozsdától 
festett állapotban. 
Ilyen marad a csiilámpala azon a magas gerinczen, mely a Királybegy 
tetőt a Petrásza nyergével összeköti, mely gerinczről mindvégig, de kivált¬ 
képen a Petrásza nyeregről, az új áll. erdő-őrbáznak ablakaiból, a lehető 
legszebb kilátás élvezhető dél és nyűgöt felé, az erdélyi Érczbegység tömke¬ 
legén át Erdély déli es nyugoti batárhavasaiig. 
Ezt a jelleget megtartja a csillámpala továbbra is, azon a bosszú lejtőn 
(a térképen Capu gyáluluj vagyis : a hegy feje), mely a Petrászától le a Nagy- 
Aranyos völgyébe Felső-Albákig, többé-kevésbbé meredeken leereszkedik; 
csakhogy itten mellekes elegyrészül föllép benne a gránát egész kukoricza- 
szem nagyságú, gömbölyödött kristályokban ( oo 0 ) eleg sűrűn, mi által a 
pala (gcs) felülete csomóssá lesz. A gránátok felülete már rozsdássá mállott, 
de belseje még elég üde, a mint a pala csiszolatain meggyőződtem. E mellett 
azonban föltűnik, hogy vasrozsdán kivűl a gránátmetszeteket fűzőid, rostos 
chlorit, bőven hintett magnetit-szemcsekkel környezi, a mi arra mutat, hogy 
a gránát felülete lassanként chlorittá és vasoxydbydráttá átváltozik. 
A csillámpala erősen gyűrt és finomránczos rétegei mindjárt a Petrásza 
alatt meg — 30° alatt E-nak dűlnek; lejebb azonban csaknem vízszintessé 
s aztán ellenkezővé válik a dűlése. Eelső-Albák felett pedig, hol a lejtő a 
legmeredekebb. 50° alatt ismét E-nak irányult dülést mértem: a N.-Aranyos 
völgyeben végre 30° I) dülést olvastam le. Eme változó dülésekből a gránát- 
tartalmú muscovit-pala rétégéinek nagy bullámvetésére lehet következtetni, 
úgy, hogy a nevezett lejtő alján két anticlinal és köztük egy synclinal redőnek 
kellett képződnie, a mint azt a szelvény föltünteti. 
Felső-Albákon és azon alul már fahéjbarna phyllitek (pt) uralkodnak 
D-nek 70° alatt dűlő rétegekkel, melyek már a kristályos palák felső vagy 
ifjabb csoportjába tartoznak. Helylyel-közzel csaknem élükre vannak állítva 
a rétégéi. 
F.-Albák és Gura-Albakuluj közt fakózöld chloritos palának hatalmas 
pados rétegei vannak közibe települve, melyek a völgy mindkét lejtőjén fel¬ 
tűnő sziklacsoportokat is alkotnak. A padokon belül világosan palás szer¬ 
kezetű kőzet külsőleg hasonlít a hideg-szamosi aranybánya mellett kilépő 
chloritos palához. Már lupe alatt is látható azonban, hogy nem csupán 
gyöngyfényű pikkelyes chlorit, hanem selyemfényű rostos zöld ásvány is 
egyformán szerepelnek a pala összetételeben. Gyéren meg rozsdabarna, apró, 
( 84 ) 
