A BALATON ISZAPJÁRÓL. 
115 
A tőzegtelep vastagságát nem határoztam meg, nem tartozott ez kikül¬ 
detésemhez, közömbös is volt czélomra; a telep terjedelem tekintetében még 
a Balatonba is kinyúlik, mi már azáltal is feltűnik, hogy ezen helyen a víz, 
különösen szelesebb időben, ha jobban van felháborodva, sötétebb barnás szinti. 
Ezen meglehetősen laza tőzeges iszap, macroscopice megvizsgálva, 
carex-törzstöredékek, gramineák gyökereiből, equisetum szártöredékek-, 
stb.-ből állónak bizonyul. 
A mikroszkópi vizsgálat — melyet különben még folytatni szándé¬ 
komban van — eddig a következő alkotórészeket tüntette fel: 
Mnium (lombmoh) levéltöredekek. Carex és más Cyperaceák epi- 
dermise, edénytöredékei stb. Graminea- gyökerek és gyökfonalak. Grami- 
neapollen. Equisetum szár-, és ágtöredékek. Mycelium-fonalak. 
Diatomaceákból eddig csak a Cyclotella Kützingiana-t Thw. láttam. 
Más e tőzeges iszapban talált szervezetek még a következők : 
Moszatok: 
Phacotus lenticularis St. Ehrb., Trachelomonas volvocina Ehrb., 
mindkettőnek csak meszes, illetve kovasavból álló héjjá; mely bizonyára 
csak esetlegesen került ide. 
Állati maradványok: 
Echinopyxis aculeataS t., Arcella vulgáris Ehrb. és egy rovar chitin- 
pánczéljának töredékei. 
Ezek közt a tőzeg főtömegét a Mnium- levelek és a graminea-mamd- 
ványok tettek. 
így tehát ezen tőzeges iszap semmi különöset nem tüntetett fel, de 
legalább biztonsággal kiderült, hogy ez egy közönséges édesvizi növénydús, 
sással és vizi mohokkal benőtt mocsár volt, mely azután lassan eltur- 
fásodott. 
Az iszap diatomaceaflorájának és ennek tanulmányozásából folyó 
következtetések tárgyalása után hátramarad még, hogy tisztázzuk az iszap 
therapeutikus hatása okozójának kérdését. E tekintetben mindinkább azon 
meggyőződéshez jutottam, hogy ezt azon képletek idézik elő, melyek az 
iszap különösen felső rétegeiben valóban töménytelen mennyiségben vannak 
felhalmozva, úgy hogy egy-egy práparatumban több mint százat is lehetett 
némelykor találnom, s melyek nem egyebek, mint bizonyos édesvizi sziva¬ 
csok kovavázának spiculumai. Ugyanis ezen szivacsok szilárd alapváza 
spongiolinból áll, melybe hosszú, egyenes, némelykor végükön kissé begör¬ 
bült, kovasavból álló pálczikák vannak látszólag minden szabály nélkül 
beágyazva. 
Ezen úgynevezett spiculumok mindkét végükön erősen hegyezettek s 
(91) 8* 
