KURD PONTUSI FAUNÁJA. 
119 
1893. Valvata Kúpensis Fuchs. Lőrenthey I.: Szegzárd, Nagy-Mányok és Árpád. 108. 
és 126. lap. 
Ez a leggyakoribb alakok egyike. Típusos példányokban fordul elő. 
45. Valvata unicarinata Lőrenthey. 
1893. Valvata unicarinata Lőrent. Lőrenthey I. : L. c. p. 107. lap. 
Ezen fajnak, a mely eddig csak Szegzárdról volt ismeretes, néhány 
példányát itt is megtaláltam. Az egyik töredékes példányomon az első két 
kanyarulaton megvan az erős el, a harmadikon kettő lép föl, a negyedik 
(utolsó) kanyarulaton már egy sincs. Egy másik példányom öt kanyarulat¬ 
ból áll, a negyediken két el van, az utolsón pedig a felső élen kívül még 
két gyengébb is látható, de csak a nagyító segélyével. 
46'. Valvata cfr. natiána Menke. 
1893. Valvata cfr. natiána Menke. Lőrenthey I.: L. c. 107. lap. IV. tábla. 10. ábra. 
Néhány példányt találtam, a mely a szegzárdiakkal teljesen egyezik. 
47. Valvata Ottiliae Penecke. 
1884. Valvata Ottiliae Pnk. Iá. A. Penecke: Fauna dér slavonisclien Paludinenschich- 
ten. (II. Theil.) p. 37. Tab. X. Fig. 1. és 2. 
Közel negyven típusos különböző magasságú és nagyságú példányát 
találtam ezen fajnak, a mely eddig csakis a slavóniai felső-paludina-rétegek- 
ből volt ismeretes. Ott azonban jóval ritkább mint itt, mert pl. Repusnicán, 
a hol a leggyakoribb, csak hat példányt találtak. Kurdon ezen faj fejlettebb, 
nagyobb példányokban fordul elő mint Slavóniában, de ezek mellett fiatal 
kis példányok is vannak, melyek igen közel állanak a Val. gradata Fuchs- 
hoz, ügy hogy azt hiszem, miszerint az Ottiliae nem egyéb, mint fejlettebb 
gradata. 
48. Valvata carinata Fuchs. 
1870. Valvata carinata Fuchs. Th. Fuchs: Tihany, p. 536. Taf. XXI. Fig. 10—12. 
Két kopott példányt találtam, a mely az oldalán föllépő erős él által 
pontosan van jellegezve, de különben is teliesen egyezik a típussal. Eddig 
csakis a tihanyi pontusi képződményekből volt ismeretes. 
49. Valvata bicinda Fuchs. 
1870. Valvata bicincta Fuchs. Th. Fuchs: Tihany, p. 536. Taf. XXI. Fig. 7—9. 
(95) 
