KURD PONTÚSí FAUNÁJA. 
123 
szerűek, némely példánynál felül is kétfélék, ugyanis az első kanyarulatokon 
erősen kiállók, lemezszerüek, mig később fonalszerüvé lesznek, de ekkor 
alul ennek megfelelőleg aránylag még gyengébbek ezen fonalszerű növeke¬ 
dési vonalak. Azonban nem minden növekedési vonal alakul át lemezszerű 
vagy fonalszerű bordává, hanem ezek között marad több igen finom növe¬ 
kedési vonal úgy alul mint felül. A ház körvonala felülről, de még jobban 
alulról nézve, fogas kerékhez hasonlít, mivel a lemezszerű bordák minden 
megszakadás nélkül mennek át az alsó felületre, de ott gyengébbekké lesz¬ 
nek. E tekintetben minden más eddig ismert fajtól eltér, legközelebb áll 
még a Planorbis ponticus LŐRENT.-hez,* ez azonban sokkal vékonyabb héjú, 
körvonala pedig nem fogas kerekhez hasonló, hanem kerek, a növekedési 
vonalak pedig megközelítőleg sem annyira erős kifejlődésnek, mint a Brusi- 
nai- nál. Ezen új alakomat Brusina zágrábi egyetemi tanár úrnak, a pontusi 
korú fauna legkitűnőbb ismerőjének ajánlom kiváló tisztelettel. 
59. Planorbis Margói nov. form. 
(II. tábla. 20. és 21. ábra.) 
Ez egy nagy alak, a mely a württembergi édesvízi mészben előforduló 
P. Pseudammonius Voltz.* alak körébe tartozik, attól csak annyiban tér 
el, hogy a ház alsó részen, a mint azt az ábrák feltüntetik, egy erős, oldalt 
pedig egy lekerekített gyenge él van. A ház 4,5 kanyarulatból áll; felül 
laposan homorú, alul tölcsérszerűen bemélyedt, az oldala kerek, de a felső 
részéhez közel egy lekerekített tompa éllel bír. 
A kanyarulatok felül lapos oldalnak s csaknem egy síkban vannak 
míg alul jóval kerekdedebbek, tompa éllel vannak határolva és tölcsérszerűen 
mélyednek befelé. 
A varratvonalak mélyek. A növekedési vonalak ferdén haladnak hátra 
felé. Az utolsó kanyarulat több mint kétszer olyan szeles, mint az utolsó 
előtti és ferdén álló, éles ajkakkal biró szájnyílásban végződik. Az ajkak a 
belső callus segélyével függnek össze. 
A 21. ábra egy fejletlenebb példányt tüntet föl, a melynél az oldalon 
lévő lekerekített, valamint az alsó él is valamivel gyengébb mint az a 20. 
ábrán látható, a miből látni, hogy ezen faj fiatal korban közelebb áll a P. 
pseudammonius Voi/rz-hoz. 
Ezen új alakomat Dr. Margó Tivadar egyetemi tanár úrnak volt 
tanáromnak ajánlom, hálás tiszteletem jeléül. 
* V. Klein : Conchylien dér Süsswasserkalkformationen Württembergs. Jahres- 
hefte des Yereins für vaterlándische Nafrurkunde in Württemberg. Bd. II. 1846. p. 
77. Tab. I. Fig. 23. 
( 99 ) 
