A RUMAENIT, EGY UJ FOSSZIL GYANTA. 
129 
A RUMAENIT, EGY ÜJ F0S8ZIL GYAKTA. 
Romániában «romániai borostyánkő)) név alatt fosszil gyanta fordul elő, 
melyből ott- és Becsben szivarszipkákat és egyéb közönséges és fényűzési tárgyakat 
készítenek és ily formán a balti borostyánkővel (succinit) nemcsak eredménynyel 
versenyez, hanem ritkasága miatt jobban is űzetik. 
E gyanta vegyi és physikai tulajdonságaira nézve nagyon hasonlít a 
succinitliez, mindazonáltal valamennyi eddig leírt gyantától különbözik. 
A rumaenit Romániában is egyáltalában ritkán és ez ország csak kevés vidékén 
fordúl elő. Színre nézve ott sárga meg fekete borostyánkövet különböztetnek 
meg. Ez utóbbi azonban Fkenzel szerint lignitszurokszén. A sárga és most 
vizsgálat alá vett borostyánkő Valeny di Muntye mellett levő vízfolyásokból 
került napfényre; Zincken C. szerint Buscou kerületben, szenes, leveles palákban 
fészkek vagy félbe nem szakított telepekben, homokkő rétegekben fordulna elő; 
Telage mellett Bohosa kerületben is találtak, de ez olyan darabos törékeny, hogy 
ékszernek nem használható. Zincken említi továbbá, hogy borostyánkövet Buscou 
mellett, a Bukarestből Braila felé vezető vasút mentén egy mértföldnyi szabad 
nagy területen a földben találtak. E borostyánkőről Herbich F. a következőt irta r 
«A darabokat Valeny di Muntye mellett a patakok görgetegében szedik. 
Minthogy ott a neogén' sorozat szarmata és ponti emelet-beli rétegei fordulnak 
elő; ez okból e borostyánkő-gumók csak ama rétegekből kerülhettek ki. 
Minthogy a ponti emelet rétegei (az ú. n. congeria rétegek) lignittelepeket is 
zárnak magokban, valószínűnek látszik, hogy a legtöbb borostyánkő azoktól 
származik.)) 
A rumaenit színe közönségesen barnás sárga vagy barna, ritkán sárga. 
At-látszó vagy áttetsző, ritkán végképen átlátszatlan. Jellemzők reá nézve a tömegét 
keresztül hatoló repedések és szakadékok, melyek gyakran föltűnő nagy számban 
fordulnak benne elő. E repedések azonban nem változtatják meg az ásvány 
összetartását; az metszhető, esztergályozható, simítható és egyébként földol¬ 
gozható, a nélkül, hogy törnék ; különben rideg és kagylós törésű. Keménysége 
272 és 3 között változik. Mészpát karczolja; ellenben a mészpátot csak kevés 
esetben, a succinitot azonban mindig karczolja. Mozsárban csak nehezen dörzsöl¬ 
hető finom porrá. 
Fajsúlya 1,105- 1,048. A mikroszkóp alatt ugyanazon tüneményeket mutatja, 
mint a succinit. A legtöbb darab tiszta és átlátszó ; egy fehéresen homályos darab 
kis gömbölyű üregeket tartalmaz. A rumaenit átlátszó részeiben polarizált fényben 
élénk interferenz színeket látni; legszebben mutatkozik a kék és a sárga. A színek 
itt éppen úgy váltakoznak, mint a succinitnél, majdnem éppen oly élénken, mint 
a simetitnél. Két sötétsárga áttetsző darabban a gyűjtő lencsével belebocsá- 
tott fény világos zöldes sárga színnel fiuoreskál. Zincken C. szerint Romániá¬ 
ban kék színnel fluoreskáló darabok fordúlnak elő, gyakran szebben mutat¬ 
ják a tüneményt mint a Siciliában előforduló simetitek. Dörzsölve a rumaenit 
negativ elektromos lesz. A vizsgálat alá vett darabok az elmállásnak csak vékony 
Földtani Közlöny. VXXI. kőt. 1894. (105) 9 
