132 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
Laknál fog ismét a Marosba torkollani. A Körös és Maros közti diluvialis víz¬ 
választó plateaun húzódik keresztül. Az előadó a csatorna vonalának mentén a 
múlt év nyarán fúrásokat eszközölt, az altalaj s általában a geológiai viszonyok 
kiderítése végett; ugyancsak az ő kezdeményezésére készítette Búzás K. mérnök 
úr a tervezett csatorna hossz-szelvényét. A fúrások a csatorna mélysége szerint 
2—5 m-nyire tétettek. A diluvialis plateau, a melyen helyenkint völgyelések, 
régi kiszáradt folyómedrek is vannak, feltalaja egy lőszszerű anyag, ez alatt 
homok van, helyenkint ki is emelkedve a ló'sztakaró alól; de a Maros alluviumába 
is jutott a fúró és a mezőhegyesi területen túl délfelé agyagba és székes agyagba. 
Az előadó ezek után rámutatott a vállalat következményeire és esetleges nehéz¬ 
ségeire. A csatorna nagyon sok vizet fog a Marosból elvezetni és mivel sok helyen 
homokon és kavicson vezet, a víz nagy része az altalajban el fog szivárogni, 
addig, a míg az iszap a réseket el nem tömi és az elszivárgást meg nem akadá¬ 
lyozza; a míg ez be nem következik, a vidéken a talajvíz állandóan magasabb lesz 
és talán ki is fakad. Indiában és Californiában a csatorna-öntözésnél a széksó 
kivirágzás gyarapodását tapasztalták, valószínűleg itt is úgy lesz; ennek ellenszere 
a talajvíz gyors elvezetése lec^apolás által, nehogy a föld széksó kivirágzás által 
terméketlen legyen. 
L. Lóczy Lajos a megelőzőkhöz saját tapasztalatai alapján a vidék geológiai 
szerkezetét illetőleg nehány megjegyzést fűz. A Maros alliiviuma és ó-alluviuma 
a ménesi hegyektől nyugatra Pécskáig, innen pedig északra Szt.-Annáig terjed ; ezt 
felül egy 0,8—1 m vastag lősmemű anyag alkotja, a mely alatt van a kavics ; 
itt az ó-alluvium területén a vizek rendkívül tiszták. Pécskától nyugatra Szászlakig, 
innen pedig Mezőhegyesig egy diluvialis plateau van, a mely a Maros balpartján 
délre Yinga felé folytatódik. E diluvialis plateau tetején 13—14 m vastagságbpm 
typusos lősz van sárga agyaggal váltakozva és ez alatt szép quarzkavics, a mely 
azonban már nem ó-alluvialis mint odébb keletre, hanem a Vingánál talált emlős 
csontok alapján pliocaen. A diluvialis terület hepe-hupás, sekély üst vagy teknő- 
szerű mélyedésekkel, ezeknek kelet felé a vékony lőszszerű takarón nyoma sincs, 
de itt ismét a régi folyómedrek kanyargásait láthatjuk. A hol a kútvizek oly 
feltűnően tiszták, ott a csatorna vize székesedést nem fog előidézni; csak ott, a hol 
az altalaj különben is széksóban gazdag. 
III. SZAKÜLÉS 1894 ÁPRILIS 4-ÉN. 
Elnök : Böckh János. 
Az elnök sajnálatát fejezvén ki a társulat elnöke, dr. Szabó József megbe¬ 
tegedése fölött, megnyitja az ülést. 
Az előadások sorát megkezdi: 
1. Dr. Zimányi Károly, a ki «ásványtani közlemények» czíme alatt ismerteti 
tolcsvai (Zemplén m.) quarzot kristálytani tekintetben. Az apró kristálykák egy 
ibolya szürke litlioidit üregeiben ülnek; az étetési kísérletek alapjáu e quarzok 
dauphinéi ikrek. Alakok: (ÍOTO) oo B, x(1011)R, x(3032)|R, x (7075) i R, 
( 108 ) 
