HIDASD FELSŐ PONTUSI FAUNÁJA. 
185 
16. Limnocardium Auingeri Fuchs. 
1870. Cardium Auingeri Fuchs. Th. Fuchs; Die Fauna dér Congerienschicliten von 
Radmanest im Banate [Jahrb. d. k. k. geol. R. A. Bd. 
XX. pag. 358. Taf. XV. Fig. 1—3.] 
Franzenau gyűjtött egy teljesen typusos jó megtartású pároshéjú kő¬ 
magot. Ezen faj eddig csakis a radmanesti alsóbb szintből volt ismerős. 
17. Limnocardium arpadense M. Hoernes. 
1893. Limnocardium arpadense M. Hoern. Lőrenthey i. li. 94. lap. IV. tábla 5. ábra 
és V. tábla 7. ábra. 123. és 133. lap. Lásd 
ugyanitt az előző irodalmat. 
Ezen fajnak a kőmagvai a leggyakoribb alakok közé tartoznak. 
18. Vivipara achatinoides Deshayes. 
1838. Paludina achatinoides Desh. M. Deshayes : Observation sur les fossiles de la 
Crimée. (Mem. de la soc. gecl. de Francé. Tóm. 
III. pag. 64. pl. V. Fig. 6—7.) 
1893. Vivipara achatinoides Desh. Lőrenthey i. h. 102. lap. 
Ez a leggyakoribb kövületek egyike, Peters is mint gyakorit említi. 
19. Vivipara Sadleri Partsch. 
1893. Vivipara Sadleri Partsch. Lőrenthey i. k. 102. 1. Lásd ugyanitt az előző 
irodalmat. 
Néhány kőbél van Hidasdról, melyet az utolsó kanyarulatának lapos 
oldala miatt ezen fajhoz veszek, mely Szegzárdon is előfordul. 
* 
Ezenkívül előfordul még néhány Limnocardium fajnak a kőmagva, 
•a melyeket azonban biztosan meghatározni nem lehet. 
Eddig irodalmilag nyolcz faj volt ismeretes, míg most nekem tizen- 
kilenczet sikerűit innen teljes biztonsággal kimutatni. 
A faunának minden alakja közös a rhomboidea szint alakjaival, kivéve 
a Limnocardium Auingeri FucHS-ot, a mely eddig csakis a mélyebb szintből 
Radmanestről volt ismerős. 
Ezen fauna legjobban egyezik a szegzárdi homok, tehát alsóbb facies 
faunájával, a mennyiben a Limnocardium apertum MüNST.-t és természete¬ 
sen a L. Auingeri FucHs-ot kivéve minden alakjuk közös. Csak az a különb¬ 
ség, hogy a Szegzárdon föllépő Limnocardium hungaricum-oi itt a L. cris- 
(131) 
