magyar építőkövek. 
193 
Hanisch tábláinak tanulmányozása különben felette tanulságos, azt látjuk 
ugyanis, hogy a neogén durvameszek szilárdsági coéfíiciense (beleértve a tömött 
lithothamnium mészkövet is) 100—1200-ig mehet; hasonló a homokköveknek 
egy része is. A tömött régibb korú és a kristályos mészkövek ellenben, valamint a 
keményebb homokkövek 1500-ig, 1600-ig, sőt egyes esetekben 2000, 2100-ig is 
felmehetnek. A gránitok szilárdsági coéfíiciense 1000 és 2100, a porphyroké 1700 és 
2250 közt változik, mig egyes bazaltok 2600-ig, egyes dioritok pedig 2780-ig is 
felmennek. 
E táblázat egyszersmind egy ritka kivételre is figyelmeztet bennünket, t. i. 
a Süttői édesvízi mészkőre, mely fiatal diluviális kora daczára szilárdság tekinte¬ 
tében 1955-ös coefficiensével nemcsak a legszilárdabb kristályos mészkövek, hanem 
még a gránitok szilárdságával is vetélkedik. 
A második (II.) grafikus tábla a likacsosság volumpercentjeinek feltüntetésére 
van szánva, s itt azt látjuk, hogy a diorit, porphyr, gabbro, bazalt, szerpentin, gránit, 
syenit kőzetek likacsossága alig számbaveliető, a mennyiben csak 0,30—3,0 között 
ingadozik. A homokkőnek nagy csoportja 1—27% likacsosságot mutat. A kris¬ 
tályos és tömött mészkövek likacsossága (a melyek között megint néhány durva- 
meszet, valamint diluviális mészköveket is találunk) 0,17—17,52 közt ingadozik, 
míg az itt már különtartott szivacsosabb durvameszek likacsossága 38 volum %-ig 
is fölrúg. 
Ezen táblázaton a Süttői édesvízi mészkő megint csak egyik kitűnőségnek 
bizonyul, a mennyiben likacsossága csak 0,44%. 
Az utolsó grafikus táblázat végre a kőzetek különböző lekopását ábrázolja, mi 
kivált akkor érdekel bennünket, ha kövezési anyagok megítéléséről van szó. 
E táblázatból kitűnik ugyanis, hogy a diorit, gabbro és bazalt a legkeményebbek, 
a melyek alig veszítenek többet mint 2,5—3,5 cm 3 -t; a porphyrok ellenben 3—5,5 
cm 3 -t, a gránitok és syenitek 3,50—8,40 cm 3 -t; a homokkövek átlag 5—29 cm s -t, a 
kristályos meszek 15—29,5 cm 8 -t, a tömött mészkövek 8,5—41 cm 3 -t veszítenek az 
eredeti 125 cm 3 -es alakjukból. E rovatban sajnálatunkra már nem találjuk a Süttői 
édesvízi mészkövet, de rokona, az almáéi, mely átlag csak 8—13 cm 3 -t veszített a 
térfogatából azt gyaníttatja velünk, hogy e tekintetben is az elsők között lett volna 
található. 
Hanisch adatai tehát sok tekintetben igazolják a Bécsbe exportált magyar 
építőkövek kitűnőségét. 
Földtani Közlöny XXIV. köt. 1894. 
(139) 
13 
