200 
CLARKÉ F. W. : A CHEMIAI ELEMEK VISZONYLAGOS MENNYISÉGE. 
igen ritkák; míg a vas fölött az arzénatok gynkrabban jönnek elő. Ezen vonat¬ 
kozások nem lehetnek jelentőségnélküliek, de hogy mit jelentenek, azt még nem 
tudni. 
Ha felvesszük, hogy az elemek egy ősanyagból kifejlődtek, akkor viszony¬ 
lagos mennyiségük suggestiv lesz. Kiindulva az eredeti «protyle<>- bői, amint ezt 
Crookes nevezte, a kifejlődés folyamata úgy látszik lassú volt, míg az oxygen el 
nem éretett. Az oxygen alatt van a hydrogen, lithium, Lberyllium, bór, szén és 
nitrogén, melyek között valami különösen erős affinitás nem létezik. Az oxygen 
megjelenésével erős affinitások lépnek föl, a kifejlődés folyamata a legnagyobb 
erélyét mutatja és az állandó oxydokat képező elemek igen gyorsan s igen nagy 
mennyiségben kifejlődtek. Ezen feltevés mellett, bármilyen bizonytalan is, a vas 
fölötti elemek ritkasága némikép érthető lesz; de a theoria nem magyaráz meg 
mindent és csupán kisérletnek tekintendő. Ha mindazáltal felveszszük, hogy az 
elemek kifejlődtek, akkor világos, hogy a legelőször kifejlődött chemiai affinitások 
a kifejlődési folyamat későbbi stádiumait kell, hogy föltételezték legyen. 
Loczka József. 
IRODALOM. 
(1.) A magyar Jár. földtani intézet évi jelentése i890-ről. Budapest 1891. 
163 oldal (egy kőnyomatu táblával.) 
E kötet a szokásos hivatalos jelentéseken kivtíl a következő fölvételi jelenté¬ 
seket közli: 
I. Dr. Primics György : Vázlatos jelentés a Bihar-hegység északi felében 1890. 
évben végezett részletes geológiai felvételekről. 
A) Üledékes képződmények. 
1. Alluvium. Az ó- és uj alluvium legterjedelmesebb lerakódásai a trachythe- 
gyek között fordulnak elő. 
2. Diluvium kevés, laza konglomerát által alkottatik ; felemelkedik 200— 
300 m magasra is a jelenlegi folyók szintje felett. 
3. Jura (Titkon). A Vlegyásza DNy-i tövétől a Fekete-Körös völgyéig EK- 
DNy-i irányban húzódó «szirtes mészkövek® szétszórt roncsai a Biliarhegységet 
egykor borított mészkőtömegnek. Meredek sziklahasadékok, dolinák, búvópata¬ 
kok, különböző barlangok páratlan szépségűvé teszik. A vízválasztón emelkedő 
1433 m magas Piatra-Bogi és a Galbina patak közt lévő lépcsőzetes szirtek olyan 
benyomást gyakorolnak, mintha a mészkő-complexus ENy—Dk-i irányban meg¬ 
szakadozott és lecsúszott volna. A haránt vetődések arra látszanak vallani, hogy 
azt főleg az alaphegység kiemelkedése idézhette elő. 
Ezen szürkés, fehéres, olykor dolomitos mészkőben mindössze korall törzse¬ 
ket és fogyatékos kövületeket találni. Oncsásza vidékén és a Bulsa patakban lát¬ 
ható, hogy a felső liast borítja. Az Erdélyi- Érczhegységben egy hasonló mészkő¬ 
ben (Brad, Yalisora) a felső jura strambergi rétegeire jellemző nerinaskat találni- 
( 146 ) 
