TÁRSULATI ÜGYEK. 
217 
tatni nem kivánom, hiszen rendkívüli szorgalmas életének és szellemének szép 
gyümölcsei hosszú sorban, nyilvánosan állnak előttünk, bárki által könnyen meg¬ 
közelíthetők, különben is a magyarhoni földtani társulat nem fog megfeledkezni 
arról, miszerint arra hivatott tagtárs kellőleg és maradandóan kidomborítsa azt, 
hogy mi volt dr. Szabó József tudományunknak, még pedig tüzetesen a magyar 
geológiának. 
Korán látott ő életében a munkához, éles szemei jól látták, hogy óriási a 
terület, a mely a geológiai téren megmunkálásra várt s a mellett kevés volt a 
munkások száma, a mint hiszen még ma sem mondható nagynak. Munkáinak 
hosszú sorozata tisztán mutatja, hogy ő sohasem kereste a munkában a maga 
részére a könnyebb részt, dolgozott ő készségesen ott, a hol hazája érdeke azt 
megkívánta, vagy tőle követelte, olykor közben bizony nagyon rögös utakon 
kellett járnia. 
A mióta dr. Szabó József a m. orvosok és természetvizsgálóknak 1845-ben 
Pécsett megtartott vándorgyűlésén először kezdett szerepelni, az óta mindig szor¬ 
galmas és hű kutatója és ápolója maradt tudományunknak élete végéig. 
A magyar geológia fejlődésének történelme a mai napig még nincs megírva, 
legalább nem ama részletességgel, amint azt megérdemli és követelheti; a mit 
e téren eddig bírunk és így magától a megboldogulttól is, az nagyon becses anyagul 
fog szolgálni, de magát a történelmet nem pótolhatja. Midőn azonban el fog érkezni 
az idő, hogy irodalmunk e hézaga is ki lesz töltve, akkor fog majd csak élesen 
szembeötleni a szép és nagy szerep, a melyet dr. Szabó József hazánk geológiai 
ismereteinek fejlődésében játszott. E működése és ennek kiváló fontossága a leg¬ 
szebb és legmaradandóbb szobor, melyhez ő maga szolgáltatta az anyagot, s mely 
nevét mindörökké halhatatlanná teszi. 
A magyarhoni földtani társulat a megboldogultban nemcsak sok éven át 
érdemes alelnökét, majd elnökét gyászolja, hanem egyszersmind egyikét azon 
férfiaknak, a kiknek megalakulását létét köszöni. Nem is volt és nem is lesz tár¬ 
sulatunknak soha melegebb barátja, mint volt dr. Szabó József, a ki a jó és rossz 
napokban egyaránt melegen viselte a társulat érdekeit szivén, s mindenkor testtel 
és lélekkel ezeknek előmozdítása körül fáradozott. 
Mint a társulat érdekében a szakadatlanul kifejtett tevékenységének leg¬ 
újabb bizonyítékára utalhatok ama levélre, a melyet lesz szerencsém még a jelen 
ülés folyamán becses tudomásukra hozni, s mely érdekünkben tett lépéseinek, 
mondhatom, zárkövét képezi. 
Tekintsünk az országban szét, bármely irányban találkozni fogunk az immár 
megboldogult áldásos működésével és ennek nyomaival, s valóban nem csekélyek 
az érdemek, a melyeket dr. Szabó József a magyar geológia terén mint tanár- 
szerzett magának, s mely működésének legszebb bizonyítékai ama szaktársaink, 
a kik immár különböző előkelő állásokban szolgálják hazánkat és tudományunkat, 
részben, sőt szintén mint a geológiai ige hirdetői s a kik egykori mesterükről 
mindenkor mély tisztelettel és hálával emlékeznek meg. 
íme elköltözött szeretett elnökünk örökre, de csak teste, szelleme meg¬ 
maradt köztünk és nem kételkedem, hogy példás munkássága és ügybuzgalma 
mindig buzdításul fog szolgálni az utána maradt szaktársaknak most és a jövőben. 
Áldott legyen örökké az ő emléke! 
( 163 ) 
