HANTKEN MIKSA. 
263 
1859-től 1865-ig több értekezésbe foglalta, melyeket részint a bécsi cs. kir. 
földtani intézet, részint a m. tud. akadémia kiadott volt. 
A m. tud. akadémia 1864-ben azzal méltányolta Hantken tudományos 
működését, hogy levelező tagjává megválasztotta őt. 
Ebben az időben volt szerencsém mint egyetemi hallgatónak tisztelt 
elnökünk által HANTKEN-nek bemutattatni és ajánltatni, s most is gyönyörrel 
és hálával emlékszem vissza arra a szives fogadtatásra, melyben lakásán 
részesített, s arra a kiváló jóindulatra és buzgóságra, a melylyel — daczára 
annak, hogy nem volt tanárom — a palaeontologia elemeibe bevezetett és 
tanulmányom első zsengéinek palaeontologiai meghatározásait teljesítette. 
Nem elégedett meg azzal, hogy a Budapest vidékén és később a Frusca 
Gorában és Eperjes környékén gyűjtött kövületeimet egyszerűen megha¬ 
tározza és velem azoknak jegyzékét közölje, de fáradságot vett magának, 
hogy beavasson az általa követett kutatás minden módszereibe, és megis¬ 
mertesse velem a rendelkezésére álló egész irodalmat is. így tanultam meg 
tőle akkor a foraminiferák vizsgálásának minden csinját-binját, a nuramu- 
litok kikészítése módját s azok jellemző sajátságait valamint ismert alakjait 
is. Azért elevenítem föl itt e talán csak rám tartozó kedves reminiscentiákat, 
hogy documentáljam vele az elhunytnak azt a kiválóan közlékeny, oktatni 
szerető természetét, mely a tanári pályára oly hivatottá tette. 
1866-ban a nemzeti míizeum ásvány-földtani osztályának őrévé nevez¬ 
tetett ki és annak maradt 1869 őszéig. Ugyanezen évben társulatunk 
márczius 14-én tartott közgyűlésén megválasztotta első titkárának, mely 
fontos tisztséget négy éven át, az 1870 november 9-ikén tartott közgyűléséig, 
páratlan buzgalommal viselte. Nagy körültekintéssel vezette Kubinyi 
Eerencz elnöksége alatt társulatunknak ügyeit és gondosan szerkesztette 
«Munkálatainak» III-, IV- és V-ik kötetét. 
E közben is folytatta Budapest közelebbi és távolabbi területeinek 
földtani kutatását, s különösen az agyagos és márga-rétegekben található 
rhizopoda-maradványoknak beható palaeontologiai vizsgálásával szerzett 
magának tekintélyt és elismerést a tudományban. Erre vonatkozó érteke¬ 
zései és közleményei nagy számmal (12) jelentek meg a saját szerkesztésű 
((Munkálatok»-bán. 
1867 februárius 21-én társulatunk vál. ülésén Keitz Frigyes alelnök 
«A magyarhoni barnaszéntelepek fontossága iparos tekintetben# czimű 
értekezésében azzal a fontos indítványnyal lépett föl, hogy társulatunk a 
honi barnaszéntelepek rendszeres tanulmányozását és tudományos leírását 
vegye fel programmjába. Társulatunk elfogadta az indítványt és Hantken 
Miksa, Hofmann Károly és Krenner József urakat bízta volt meg több 
vidék barnaszéntelepeinek tanulmányozásával. A kutatások 1867-ben 
tényleg megindultak és a megbízottak már 1868-ban az általok végzett 
munkáról előleges jelentéseket beterjesztettek. Hofmann Károly tudva- 
(171) 17* 
