A TŐZEG MAGYARORSZÁGON. 
281 
lápok sem ritkák. Ennek a jelenségnek magyarázatába még nem bocsátkoz¬ 
hatunk, hanem meg akarunk elégedni azon egyszerű geológiai tény elfoga¬ 
dásával, hogy az alföldünkön a harmad- vagy negyedkor okozta depressiók 
nem oly nagyok, hogy ez által a tőzeg képződés aránylag véve hosszú időt 
nyerhetett volna. 
Azt hiszem, hogy a siklápok kezdetének időpontjára nézve is nyertünk 
az új fölvételek utján fölvilágosítást, mert a legtöbb tudósítás szerint a sík¬ 
lápok kékes, csak néha szürkés agyagon települnek, mely agyag vagy a 
diluvium egyik rétege, vagy talán a levantei kor agyaga, melyre alföldün¬ 
kön, valahányszor ott artézi kutat fúrnak, a diluviális kor rétegei után 
bukkannak és e nézet nyilvánítására a beszerzett adatoknak a szentesi ártézi 
küt szelvényével való összehasonlítás után följogosítva érzem magamat. 1 
Ritkán alkotja homokos agyag vagy homok az altalajt. A szent-ágothai síkláp 
Nagy-Küküllő vármegyében homokkövén fekszik; a turócz vármegyei Haj- 
Kopanicza nevű síkláp kavicson; Zsebes abauj-torna vármegyei község mel¬ 
letti láp altalaja szürke márgás agyag, mely fölött apró kavics között nagy 
görgeteg kövek is vannak. 
Kevés palaeontologiai bizonyítékot szolgáltattak eddig nekünk sikláp- 
jaink. Dr. Primics György (i. h.) az erdélyrészi Rohrbacli, Seged (Nagy- 
Küküllő m.), Taplócza, Csicsó (Csík m.) és Szerdahely (Szeben m.) mellett 
előforduló síklápokban sok csigahéjat talált, melyeket dr. Lőrenthey Imre 
(i. h.) meghatározott. Összesen 20 még jelenleg élő es Erdélyben elég gyakori 
édesvízi és szárazföldi fajhoz tartoznak, Trencsén vármegye egyik láp¬ 
jából is említ a tudósító csigahéjakat; ezeken kiviil a Rohrbach-völgy láp¬ 
jából édesvízi szivacs spikulái is kikerültek; de az akkori kor emlős állatjai 
közül még kevés leletünk van. így a már említett Rohrbachvölgyi lápban 
találták a mammnth, orrszarvú, Cervus elaphus, Bős primigenius és apró 
növényevő állatok csont- és fogmaradványait; a szepesmegyei Schwarzbach 
középső völgyének lápjában pedig obszidián, kova és bronz eszközökön 
kívül csontokot is, melyek között a rénszarvas lábszára is előfordulna. 
Pokorny (i. h.) azt említi, hogy a magyarországi síklápokban a kifejlő¬ 
dés öt szakasza volna konstatálható. A láp kezdetét veszi olyan vizi növények 
vegetatiojával, melyek a tőzegképződéshez semmivel sem járulnak (Hydro- 
phytenmoor); ezt követi a nád, melyből a magyar tőzeg legnagyobb mennyi¬ 
sége keletkezett és mely valamennyi magyarországi sikláp alapja (Rohrwald, 
a nád szakasza). 2 A nád azonban későbben kihalásnak indul, helyét gvep- 
1 Halaváts Gy. : A szentesi ártézi kút. — A m. kir. földtani intézet évkönyve. 
VIII. köt. 6. füzet. 
2 Érdekes Früh J. azon fölfedezése, mely szerint a svájczi lápoknál azt álla¬ 
píthatta meg, hogy még a fölláp is a náddal veszi kezdetét. <Wo ein Hochmoor vor- 
kommt, ruht es als supraaquatische Formation dem Flaclimoor auf; nie habén wir 
(189) 
